PREVALENCE OF DIFFERENT FORMS OF VIOLENCE AGAINST ROMA WOMEN IN ROMA FAMILIES IN ISOLATED ROMA SETTLEMENTS ON THE TERRITORY OF MEĐIMURJE COUNTY ABSTRACT The subject of the research was the prevalence ...of various forms of violence against Roma women living in isolated Roma settlements in Međimurje County. The research was conducted by one-time research on the type of so-called draft »cross-section« at one point in time (spring 2020.) by survey method and on a random, proportional, stratified sample of 350 Roma women from 12 isolated Roma settlements in Međimurje County. There was a very high prevalence of exposure to all forms of domestic violence against women among Romani women, with 69,1% of Romani women surveyed saying they had experienced at least one form of violence (physical, psychological, sexual, and/or economic) at least once in their lives. By analyzing the collected responses on exposure to certain forms from each of the four groups of violence, new variables were formed by isolating all those Roma women who at least once or more often over time, and at least once experienced at least one form from each violence group. 61.,7% of Romani women have been exposed to some form of psychological violence at least once in their lives, 50.,3% of Romani women have been exposed to some form of physical violence at least once in their lives, 22.,3% of Romani women have been exposed to some form of economic violence at least once in their lives and to some form of sexual violence have been exposed 17.,1% of Roma women have been exposed to some form of sexual violence. The results showed that Romani women are extremely vulnerable due to the presence of several risk factors that go far beyond belonging to an ethnic minority or any other minority group. Key words: Roma women; Međimurje; gender violence; violence against women.
Cilj je ovog rada produbiti razumijevanje etičkih dilema i izazova u radu stručnjaka pomagačkih profesija u području nasilja nad starijim osobama. Nasilje prema ljudima u starijoj dobi je ...višedimenzionalan i složen medicinski, pravni i društveni problem. Najčešći su sukobi u pravu starijih osoba na autonomiju/samoodređenje i dužnosti stručnjaka da ih zaštiti. Nepostojanje jasnih i ujednačenih definicija, zakonskih propisa i smjernica za djelovanje otežava stručnjacima rad, izbor strategija i intervencija u nekoj situaciji. Osim navedenih etičkih izazova, pojavljuje se i izazov dužnosti prijavljivanja nasilja, pri čemu stručnjaci nemaju jasne upute ni zaštitu, zatim manjak edukacije za specifično područje nasilja nad starijim osobama te neostvarivosti djelovanja multidisciplinarnog pristupa. Nadalje, stručnjacima je izazov u radu i niska razina društvene osviještenosti za ovu problematiku te percepcija starijih osoba koje ne žele pomoć, odnosno nisu sklone prijavljivanju. Polazeći od teorijskog znanja, profesionalnog iskustva, vrijednosnih načela propisanih u profesionalnim etičkim kodeksima, poznavanja okvira za donošenje etičkih odluka te napose poznavanja individualnih obilježja i situacije u kojima se nasilje dogodilo ili se događa, stručnjacima bi u najvećem broju slučajeva trebalo biti moguće donijeti ispravnu, etički utemeljenu odluku.
The aim of this paper is to deepen the understanding of the problem of violence against the elderly for experts in helping professions, given the frequent conflict of basic ethical principles. It is a multidimensional and complex medical, legal and social problem. The most common conflicting principles occur in the field of the right of the elderly to self-determination and the duties of experts in their protection. The lack of clear and uniform definitions, legal provisions and guidelines for action makes it difficult for experts to work, choose strategies and interventions in a particular situation. In addition to these ethical challenges, there is the challenge of reporting, with experts lacking clear guidance and protection, lack of education in the specific field of violence against the elderly, and the impracticability of the multidisciplinary approach. Furthermore, the challenge in the work of experts is represented by the low level of public awareness about this issue and the perception of the elderly as people who do not want help or are not inclined to report. Starting from theoretical knowledge, professional experience, value principles prescribed in professional codes of ethics, knowledge of the framework for ethical decision-making and especially knowledge of individual characteristics and situations in which violence occurred or occurs, experts should be able to make, in the majority of cases, the right, ethically based decision.
Opći val useljenika, najviše sa prostora Bliskog istoka, ali i iz Afrike, posebice njenog sjevernog dijela, dolazi na granice evropskih i drugih zemalja. Uz opće loše fizičko stanje u kojem se ...imigranti nalaze, u velikom postotku idu i psihički problemi praćeni očajem i nasilnim ponašanjem, napadima na domaće stanovništvo i njihovu imovinu, itd., što još više produbljuje krizu njihovog statusa u društvu zemlje primateljice, stvarajući neku vrstu začaranog kruga. Cilj istraživanja jeste utvrditi prisustvo nasilničkog ponašanja kod imigranata sa Bliskog Istoka i Sjeveroistočne Afrike po ulasku u novu zemlju. U istraživanju se pošlo od pretpostavki da su imigranti izloženi nasilju i u većem broju su žrtve u odnosu na domaće stanovništvo, te da su imigranti koji dolaze u potrazi za boljim socioekonomskim prilikama više nasilni od onih koji bježe od rata. Uzorak studije obuhvaća 100 ispitanika, useljenika i domaćeg stanovništva, različitog spola, starosti, zemlje podrijetla i drugih demografskih faktora. Ispitivanje je provedeno u „St Andrew Church Refugee Service“ te online radi anonimnosti na području Egipta, Kairo. Podaci su prikupljeni ASEBA Youth Self-Report – YSR upitnikom. Rezultati istraživanja pokazuju da imigrantsko stanovništvo ima značajnije izražen osjećaj da drugi ljudi u društvi imaju želju da im naškode u usporedbi sa domicilnim stanovništvom. U rezultatima istraživanja su predstavljene i razlike između sjeverno-afričkih i blisko-istočnih useljenika u pogledu malicioznog ponašanja prema drugim osobama iz okoline (pošto blisko-istočni imigranti potječu iz regija sa aktualnim i većim ratnim razaranjima). Može se zaključiti da imigranti porijekla sa Bliskog istoka pokazuju veći stepen lošeg postupanja prema drugim ljudima, u poređenju sa sjeverno-afričkim imigrantima.
Do sada je razvijen značajan broj programa za prevenciju nasilja u partnerskim odnosima, što je otvorilo potrebu za razvojem instrumenata za njihovu evaluaciju, čiji broj je za sada oskudan. U ovom ...radu predložen je jedan takav instrument, kojeg je isprva činilo 42 stavke, u vidu skala Likertovog tipa, sa petostepenim rangiranjem odgovora. One su formulisane tako da procenjuju stavove za koje su prethodna istraživanja ukazivala da su značajni prediktori nastanka i ispoljavanja nasilja u partnerskim odnosima mladih. Skala je, zajedno sa demografskim upitnikom, onlajn administrirana uzorku od 193 ispitanika studentske populacije (85.1% ženskog pola), starosti 19-22 godine, iz tri Univerzitetska centra, Beograd, Niš i Novi Sad. Primenom analize glavnih komponenti izdvojena je jedna komponenta od 22 ajtema, koja je objašnjavala 51.2% varijanse kriterijuma i po sadržaju joj je odgovarao naziv “Skala za ispitivanje stavova mladih prema nasilju u partnerskim odnosima“. Pouzdanost skale izražena vrednošću Kronbahovog alfa koeficijenta iznosila je .951. To potvrđuje da ova skala ima uslove da se koristi kao pouzdan instrument za evaluaciju preventivnih programa za kontrolu i sprečavanje nasilja u partnerskim odnosima mladih.
U kontekstu nasilja nad ženama rad se bavi problematikom intimnog femicida – tako snažnom riječju političke konotacije s prizvukom feminističkog stremljenja k prepoznavanju i definiranju rodno ...uvjetovanog ubojstva žena počinjenog od muškarca samo na temelju njihova rodnog statusa. U pokušaju obuhvaćanja različitih oblika ponašanja, femicid je nadmašio svoje inicijalno značenje i nadišao okvire jasne teorijske koncepcije, što je rezultirao kontraučinkom u vidu njegove nejasnoće i nepronalaženja unificirane, sveobuhvatne i općeprihvaćene definicije. Upravo je nepreciznost koncepcije femicida, ali i bojazan narušavanja neutralnosti zakonskih odredbi, za hrvatskog zakonodavca bila (snažna) prepreka njegovu inkorporiranju u kaznenopravni okvir. Također, javni diskurs o uvođenju femicida kao posebnog oblika rodno uvjetovanog ubojstava žena okupirale su antagonističke kontroverze. Unatoč navedenom, očita su bila stremljenja k izdvajanju femicida u posebnu kategoriju, različitu od ostalih oblika ubojstva upravo zbog rodne komponente, kao njegove bitne odrednice i prisutnosti nasilja nad ženama, kao njegove imanentne pertinencije. Rezultat navedenih tendencija recentne su izmjene Kaznenog zakona, unutar kojeg je femicid našao svoje mjesto kao posebno kazneno djelo ‘teško ubojstvo ženske osobe’. No, hrvatski je zakonodavac još 2011. pod utjecajem Istanbulske konvencije inkorporirao (novi) kvalificirani oblik ubojstva ‘bliske osobe koju je počinitelj prije zlostavljao’ koje se zbog konotacije prethodnoga nasilničkog ponašanja, može podvesti pod zajednički nazivnik s femicidom, ali samo u pogledu uskog poimanja potonjeg, kao intimnog femicida. U kontekstu navedenog u radu se analizira praksa VSRH te Visokoga kaznenog suda RH u vremenu od 1. siječnja 2013., odnosno 1. siječnja 2021. do 1. siječnja 2024. u predmetima počinjenja kaznenog djela teškog ubojstva iz čl. 111. st. 3. KZ/11 u kojem su žrtve žene, a počinitelji muškarci koji su prethodno zlostavljali žrtvu i s kojom su bili u intimnoj vezi. Nadalje, kako je ‘mržnja prema ženi’ bitna odrednica femicida općenito, analizirane su i presude VSRH i Visokoga kaznenog suda RH u pogledu kaznenog djela teškog ubojstva iz toč. 4. čl. 111. KZ/11 počinjenog prema ženama. Konačno, analizirani su podatci DZS-a te MUP-a o trendu kretanja nasilja i ubojstava žena, napose počinjenih od intimnog partnera. Cilj je provedenog istraživanje odgovoriti na pitanje je li, unatoč izostavljanju termina femicida iz kaznenopravnog okvira, na normativnoj razini i u sudskoj praksi, bila osigurana adekvatna zaštita najekstremnijeg oblika rodno uvjetovanog nasilja nad ženama?
In the context of violence against women, the paper deals with the issue of femicide - such a strong word of political connotation with a hint of feminist aspiration to recognize and define gender-based murder of women committed (out of hatred) by men based only on their gender status. In an attempt to encompass all the different manifestations, femicide has surpassed its initial meaning and gone beyond a clear theoretical concept resulting in a counter-effect in its ambiguity and failure to find a unified,comprehensive, and generally accepted definition. It is precisely the impreciseness of the concept of femicide, as well as the fear of violating the neutrality of legal provisions, that the Croatian legislator saw as a (substantial) obstacle to itsincorporation into the criminal law framework. Also, the public discourse on the introduction of femicide as a special form of gender-based murder of women was occupied by antagonistic controversies. Despite the above, efforts to single out femicide in a specific category, different from other forms of murder, prevailed precisely because of the gender component as its essential determinant, and the presence of violence against women as its immanent pertinence. As a result, in recent amendments to the Criminal Code, femicide was introduced as a special crime of “aggravated murder of a female.” However, under the influence of the Istanbul Convention, in 2011, the Croatian legislature has incorporated a (new) qualified form of murder of a “close person previously abused by the perpetrator,” which, due to the connotation of previous violent behavior, can be referred to as a commondenominator with femicide. In the context of the above, the paper analyzes the practice of the Supreme Court of the Republic of Croatia and the High Criminal Court of the Republic of Croatia from January 1, 2013, that is, from January 1, 2021, to January 1, 2024, in cases of committing the criminal offense of aggravated murder under Art. 111 para. 3 CC/11 in which the victims are women and the perpetrators are men who have previously abused the victim with whom they were in a close relationship. Due to the connotation of femicide as a “hate crime” against women, as an essential determinant of femicide in general, the practice of the Supreme Court of the Republic of Croatia and the High Criminal Court of the Republic of Croatia was also analyzed regarding the criminal offense of aggravated murder from para 4 of Art. 111 CC/11. The data of the Ministry of the Interior and the Croatian Bureau of Statistics on the trend of violence and murders of women, especially those committed by intimate partners, were also analyzed. The conducted research aims to answer the question of whether adequate protection of the most extreme form of gender-based violence against women has been ensured at the normative level and in court practice, despite the omission of the term femicide from the criminal law framework.
Roditeljska je uloga jedna od najzahtjevnijih životnih uloga koja istovremeno može biti vrlo ispunjavajuća, ali i vrlo zahtjevna i stresna. U posljednje se vrijeme bilježi velik interes za ...proučavanje sagorijevanja u roditeljstvu koje karakterizira silna iscrpljenost povezana s roditeljskom ulogom, emocionalno udaljavanje od djece i osjećaj neučinkovitosti u roditeljskoj ulozi te sumnja u sposobnost da se bude dobar roditelj. U ovome su radu prikazane validacija i metrijske karakteristike hrvatskoga prijevoda Upitnika sagorijevanja u roditeljstvu (engl. Parental Burnout Assessment, PBA) autorice I. Roskam i suradnica (2018) koji sadrži četiri supskale (iscrpljenost u roditeljskoj ulozi, suprotnost s prethodnim doživljajem sebe kao roditelja, zasićenost roditeljskom ulogom te emocionalno udaljavanje od djece). Hrvatska verzija Upitnika sagorijevanja u roditeljstvu pokazala je zadovoljavajuće metrijske karakteristike utvrđene na uzorku od 1025 roditelja (90 % majki) prosječne dobi 40 godina. Rezultati konfirmatorne faktorske analize potvrdili su pretpostavljenu teorijsku četverofaktorsku strukturu upitnika, a ujedno se faktori grupiraju u jedan faktor višega reda sagorijevanja u roditeljskoj ulozi. U prilog valjanosti upitnika govore i značajne očekivane korelacije između roditeljskih samoprocjena sagorijevanja u roditeljstvu i sklonosti perfekcionizmu u roditeljstvu te zanemarivanju djece i nasilju prema njima. Unutarnja konzistencija za ukupnu mjeru sagorijevanja u roditeljstvu iznosi visokih .98, a za supskale od .87 do .96.
Full text
Available for:
IZUM, KILJ, NUK, PILJ, PNG, SAZU, UL, UM, UPUK
Područje obiteljskoga nasilja često je predmetom stručnog i opče javnog diskursa. U Hrvatskoj su navedeni diskursi pretežno potaknuti pojedinačnim medijski eksponiranim slučajevima, a uvelike se ...svode na upozorenja о masovnoj rasprostranjenosti obiteljskoga nasilja te na zazivanje izmjena normativneg okvira u najboljoj maniri penalnog populizma. Takve postavke rasprava o ovoj važnoj temi neopravdano skreću pozornost sa suštinskih izazova od kojih pati ovo područje. Neki od tih izazova specifični su za Hrvatsku, dok su drugi zajednički i međunarodnoj zajednici. Ovaj rad nastojat će pokrenuti znanstvenu raspravu о obiteljskome nasilju na način da rasvijetli neke od ključnih odrednica ovog područja koje predstavljaju izazov, odnosno prepreku boljem i učinkovitijem uređenju tog područja danas, а о kojima se ne govori dovoljno (ili uopće). Uvodno se daje pregled konceptualnih i terminoloških postavki koje predstavljaju temelj bilo kakve suštinske znanstvene rasprave о suzbijanju obiteljskoga nasilja. Zatim se pruža analitički pregled razvoja normativneg okvira obiteljskoga nasilja u Hrvatskoj s raspravom ključnih nedostataka te kritičkom analizom de lege lata. Rad nadalje pruža uvid u europske standarde uz skretanje pozornosti na izazove s kojima se europska zajednica susreće kada je riječ о obiteljskome nasilju. Na kraju se anali- ziraju pomno odabrani empirijski pokazatelji predmetnog fenomena s naglaskom na nedosljednu sudsku praksu u predmetima obiteljskoga nasilja, točnije, njihovo nedosljedno razgraničavan je na prekršaj i kazneno djelo. Potonji podatci prikupljeni su analizom više od 500 sudskih predmeta obiteljskoga nasilja. Zaključno poglavlje nudi prijedlog konkretnih (idealnih i pragmatičnih) rješenja za nošenje s, u radu analiziranim, izazovima obiteljskoga nasilja u Hrvatskoj.
Rad ravnatelja škola uključuje raznovrsne poslove, a kao iznimno osjetljivo i zahtjevno područje može se izdvojiti suradnja s roditeljima učenika. U novije vrijeme na svom radnom mjestu ravnatelji su ...nerijetko izloženi različitim nedopustivim ponašanjima i nasilju roditelja, no o tome se malo zna i govori. Cilj je ovoga istraživanja ispitati ulogu izloženosti nasilju roditelja učenika u predviđanju zadovoljstva poslom ravnatelja osnovnih škola Republike Hrvatske. U istraživanju je sudjelovalo 483 (M = 27,7 %; Ž = 72,3 %) ravnatelja iz svih regija Republike Hrvatske, time je obuhvaćeno 52,6 % pripadnika ciljane populacije. Za prikupljanje podataka korišteni su Upitnik sociodemografskih karakteristika, Skala izloženosti nasilju roditelja te Upitnik zadovoljstva poslom. Rezultati pokazuju da je riječ o raširenoj pojavi, a 80,75 % ravnatelja je tijekom svog ravnateljskog staža doživjelo barem jedan oblik nasilja od strane roditelja. Korelacijskom analizom utvrđeno je da ravnatelji koji češće doživljavaju nasilje roditelja imaju nižu razinu zadovoljstva poslom, a regresijska analiza pokazala je da je doživljeno nasilje statistički značajan prediktor zadovoljstva poslom. Jasna osuda svih oblika nasilja roditelja nad ravnateljima te primjena i poboljšavanje postojećih propisa zaključno se izdvajaju kao nužni uvjeti za smanjivanje te negativne pojave i omogućavanje kvalitetnog rada ravnatelja, a time i škola u cjelini.
The work of school principals includes a variety of tasks, and cooperation with parents of students can be singled out as an extremely sensitive and demanding area. In recent times, principals are often exposed to various impermissible behaviours and violence from parents at their workplace, but little is known and talked about. The aim of this research is to examine the role of exposure to violence by students’ parents in predicting job satisfaction of primary school principals in the Republic of Croatia. The survey included 483 (27.7 % male, 72.3 % female) school principals from all regions of the Republic of Croatia. The Socio-Demographic Characteristics Questionnaire, the Exposure to Parental Violence Scale and the Job Satisfaction Questionnaire were used to collect data. The results show that it is a widespread phenomenon, and 80.75 % of principals experienced at least one form of parental violence during their principalship. Correlation analysis found that principals who are more likely to experience parental violence report lower job satisfaction, and regression analysis showed that experienced violence was a statistically significant predictor of job satisfaction. A clear condemnation of all forms of parental violence against principals and the application and improvement of existing regulations are concluded as necessary conditions for reducing these negative phenomena and enabling quality work of principals, and thus the whole school.
Bullying is usually defined as a long-term and frequent manifestation of aggressive behavior of one child towards another with the intention of harming another child. Taking into account that ...information and communication technologies became a new context in which adolescents initiate and maintain interpersonal relationships with their peers, in addition to peer violence at school, this paper also addresses the problem of cyberbullying. As a type of strategy for prevention and reduction of bullying in schools, programs based on the development of social and emotional competencies (SEC) among students are very popular. The aim of this paper was to offer a systematic synthesis of literature in order to gain a better insight into the relationship between socio-emotional competencies and bullying. Guided by pre-defined inclusive criteria, this review includes 13 quantitative studies published in the last 15 years. All studies had a sample of primary and secondary school students and examined the relationship between social and emotional competencies and (cyber)bullying. All studies demonstrated a negative correlation between peer violence and higher socio-emotional competencies in students. Both gender and age differences were identified in SEC and bullying. The paper presents the results of the research, but also addresses the methodological and statistical characteristics and limitations of these studies. In this way, we analyzed the empirical basis of using programs for the development of socio-emotional competencies with the aim of preventing violence in schools. In discussion we addressed the practical implications of the results for practice, study limitations, as well as guidelines for further research.
Hrvatska je europska zemlja s jednom od najviših stopa obiteljskog nasilja a bez nacionalne strategije zlostavljanja
starijih osoba. Cilj ovog istraživanja je odrediti razlike između žrtava ...obiteljskog nasilja starijih od 60 godina i žrtava
mlađih od 60 godina. Od ukupno 3164 odrasle osobe koje su zatražile pomoć u Savjetovalištu za žrtve nasilja u
obitelji u Zagrebu, 200 su bile starije od 60 godina. Istraživanje je uključilo izravne strukturirane intervjue s ciljem
prikupljanja sociodemografskih podataka, podataka o vrsti nasilja, počiniteljima nasilja, prijavama nasilja nadležnim
institucijama te vrsti intervencija. Primijenjen je Pearsonov koeficijent korelacije i z-test s Bonferronijevom korekcijom
za utvrđivanje razlika između žrtava obiteljskog nasilja starijih od 60 godina i žrtava mlađih od 60 godina s obzirom
na sociodemografska obilježja, vrstu nasilja i intervencije. Snaga povezanosti kategorijskih varijabli određena je
Cramerovim V. Binarna logistička regresija utvrdila je neovisne doprinose sociodemografskih obilježja, obilježja
obiteljskog nasilja i s njime povezanih intervencija za predviđanje vrste nasilja kojemu su bile izložene žrtve
obiteljskog nasilja starije od 60 godina. Starije su žrtve češće imale niži stupanj obrazovanja, bile su udovci/udovice,
umirovljenici, a počinitelji nasilja bila su njihova djeca, braća i sestre i drugi članovi obitelji, tijekom dužeg razdoblja, a
najčešće vrste zlostavljanja bili su ekonomsko zlostavljanje ili kombinacija fizičkog i ekonomskog nasilja u usporedbi
s mlađim žrtvama obiteljskog nasilja. Starije žrtve rjeđe prijavljuju obiteljsko nasilje nadležnim institucijama zbog
njihove ekonomske ovisnosti ili ovisnosti povezane s čimbenicima zdravlja o članovima obitelji koji su često i
počinitelji. Posljedično, prevencija i intervencija stručnih i nadležnih institucija su ograničene.