Avtorja v članku preučujeta poljsko mesto Torunj z vidika koncepta kompaktnega mesta. Na primeru izbranega mesta analizirata teoretične elemente koncepta kompaktnega mesta, pri čemer upoštevata ...psihološke vidike (družbeno percepcijo) kompaktnega mesta. Primarni podatki za študijo primera so bili zbrani med terenskimi raziskavami med letoma 2013 in 2014. Uporabljena metodologija vključuje pregled literature, rastrsko analizo satelitskega posnetka mesta (z velikostjo celice 250 x 250 m) in anketo o družbeni percepciji kompaktnega mesta (n = 128), pri kateri so bili uporabljeni vprašalniki z reprezentativnimi kvantitativnimi podatki. V sklopu raziskave je bila opravljena tudi analiza dostopnosti glavnih lokacij v Torunju. Rezultati so predstavljeni na zemljevidu urbanih območij in grafih družbene percepcije. Izsledki raziskave kažejo, da se Torunj z urbanističnega vidika pojmuje kot kompaktno mesto, s psihološkega ali družbenega vidika pa ne.
Five distinct paragenetic, morphological and compositional types of grossular garnet (G1, G2, G3, G4, G5) were distinguished within the individual (sub)units of the zoned leucotonalitic pegmatite ...cutting serpentinized lherzolite with rodingite dikes at Žďár near Ruda nad Moravou, Staré Město Unit, Northern Moravia. Detailed study using Electron Microprobe Analysis, Laser Ablation Inductively Coupled Plasma Mass Spectrometry, Cathodoluminiscence and Infrared Spectroscopy revealed distinct compositional trends in major, minor and trace elements. The contents of Fe
3+
, Mn, Mg and Ti increase from early garnet (G1) in the outermost grossular subunit through the interstitial garnet (G2) in the leucocratic subunit to graphic intergrowths of quartz+garnet (G3) in the coarse-grained unit. Then these constituents decrease in inclusions of garnet (G4) from the blocky unit and large crystals of garnet (G5) from the quartz core. Some trace elements (V, Ni, Y) exhibit the same trends, only Be evidently increases in garnet from border zone to the centre. Fluorine has negative correlation with Fe
3+
as well as some trace elements (Ta, Pb). Concentrations of H
2
O in garnets, up to 0.22 wt.% H
2
O, are comparable with spessartine-almandine garnets from the Rutherford No. 2 pegmatite, Virginia, and grossular garnets from high-temperature calc-silicate rocks (skarns). Water contents correlate positively with Fe
3+
, but inversely with F. The use of water contents in garnet to elucidate the fluctuations of activity of H
2
O during the pegmatite formation is only limited; the incorporation of hydrous defects seems to be controlled instead by crystal-structural constraints. However, the sum of all volatile components (H
2
O + F) increases about twice from the outermost subunit to the centre of the pegmatite body.
Članek se osredotoča na premalo raziskano praško obdobje pisateljice Zofke Kveder in njeno literarno upodabljanje velemestne Prage. Topološka analiza je motivirana s študijami, ki se lotevajo ...raziskovanja literarne kategorije prostora in literarnega upodabljanja mesta. Horizontalno topološko usmerjeno raziskovanje je umeščeno v širši kontekst in se z raziskovanim predmetom ukvarja tudi v razmerju do t. i. praškega teksta, pri čemer poudarek ostane na literarnozgodovinskem obdobju moderne. Za analizo podobe tujega mesta s perspektive tja priseljene slovenske pisateljice so bila pomembna tako avtoričina fikcijska kot nefikcijska prozna besedila. Iz pisateljičinih kratke proze, romanov in časopisnih sestavkov o češki prestolnici se izriše podoba »zlate Prage«, zgodovinskega mesta z značilno panoramo.
Prispevek obravnava tri paradigme prostorskega razvoja mest v Sloveniji, in sicer: vrtno mesto, sosesko in fraktalno mesto, z namenom primerjati jih med seboj in spoznati ustroj mest, kakršen je ...nastal ob implementaciji posameznega koncepta. Ugotovitve slonijo na primerjavah treh stanovanjskih območij v Mariboru, Ravnah na Koroškem in v Ljubljani.
A constructed wetland with horizontal sub-surface flow at Dolni Mesto (Czech Republic) was put into operation in 1999 and treats municipal wastewater from 522 PE. The total area of vegetated beds of ...2,646 m super(2) is divided into two parallel sections of equal size, each with two beds in series. Between two periods of water discharge there is no outflow from the bed. During the period of September 1999-September 2000 one bed was operated with a pulsing water level while the other one was not pulsing, i.e., was operated as regular sub-surface flow in order to evaluate the effect of pulsing on treatment efficiency, especially on removal of NH sub(4)-N. Between September 1999 and February 2000 the pulse was 8 cm, for the rest of the experimental period the pulse was 15 cm. The results indicate a positive effect of pulsing on removal of BOD sub(5) (annual average of 53%), COD (30%) and NH sub(4)-N (27%) as compared to non-pulsing beds. For SS, a decrease in removal effect by 30% was observed. This is probably due to the higher outflow velocity of discharged water from pulsing beds which can flush out settled particles. The results also indicate that a pulsing level of 15 cm was more efficient than 8 cm.
The Second World War opened up the paths to the eliminationist plans of the Communist Party in its ambitions to take over power. The political underground consisted of a number of movements and ...individuals, all of whom collided on the question of the meaning and the form of resistance. Janko Komljanec was among the first politically staunchly aware priests in Lower Carniola designated by the Communist Party as a “national traitor” and thus someone who had to be effectively removed or eliminated before the actual outbreak of the civil war in the Ljubljana province. The process of annihilation simultaneously shows the mechanism of the originally local violence and its protagonists as well as an outline of the milieu that enabled (revolutionary) violence.
A structural, metamorphic and geochronological study of the Staré Město belt implies the existence of two distinct metamorphic events of similar peak P–T conditions (700–800 °C, 8–10 kbar) during the ...Cambro‐Ordovician and the Carboniferous tectonometamorphic events. The hypothesis of two distinct periods of metamorphism was suggested on the basis of structural discordance between an undoubtedly Carboniferous granodiorite sill intrusion and earlier Cambro‐Ordovician fabrics of a banded amphibolite complex. The analysis of crystal size distribution (CSD) shows high nucleation density (N0) and low average growth rate (Gt) for Carboniferous mylonitic metagabbros and mylonitic granodiorites. The parameter N0 decreases whereas the quantity Gt increases towards higher temperatures progressively approaching the values obtained from the Cambro‐Ordovician banded amphibolite complex. The spatial distribution of amphibole and plagioclase shows intense mechanical mixing for lower‐temperature mylonitic metagabbros. In high‐temperature mylonites a strong aggregate distribution is developed. Cambro‐Ordovician amphibolites unaffected by Carboniferous deformation show a regular to anticlustered spatial distribution resulting from heterogeneous nucleation of individual phases. This pattern, together with CSD, was subsequently modified by the grain growth and textural equilibration controlled by diffusive mass transfer during Carboniferous metamorphism. The differences between the observed textures of the amphibolites are interpreted to be a consequence of the different durations of the Carboniferous and Cambro‐Ordovician thermal events.
Full text
Available for:
BFBNIB, FZAB, GIS, IJS, KILJ, NLZOH, NUK, OILJ, SAZU, SBCE, SBMB, UL, UM, UPUK
Posebnost je tudi nemsko glavno mesto. Od srednjega veka naprej je vsaka nemska drzavica imela svoje glavno mesto, npr. Prusija Berlin, Bavarska München. Po zdruzitvi drzavic leta 1871 v enotno ...Nemcijo je postal njeno glavno mesto pruski Berlin. Toda zavest o pripadnosti posameznih dezel, nastalih vecinoma iz nekdanjih drzavic, njihovim glavnim mestom se je ohranila in je opazna tudi v sedanji drzavni zvezni ureditvi. Po 2. svetovni vojni so zavezniki Nemcijo razdelili na dve drzavi z dvema glavnima mestoma: na Zvezno republiko Nemcijo (Zahodno Nemcijo) z Bonnom in Nemsko demokraticno republiko (Vzhodno Nemcijo) z Berlinom. Toda tudi tega so razdelili na dva locena dela, ki sta pripadala zahodni in vzhodni drzavi. Polozaj je zapletalo se dejstvo, da je bil Zahodni Berlin enklava v Vzhodni Nemciji. Nemci so Bonn zaradi njegove majhnosti in prvenstveno upravne funkcije pogosto porogljivo imenovali »vladna vas«; financno glavno mesto Zahodne Nemcije, Frankfurt ob Majni, pa, spet posmehljivo, »Bankfurt«; München je za mnoge veljal in se velja za »skrivno glavno mesto Nemcije«. Pisatelj Thomas Mann se leta 1891 ni preselil v Berlin, temvec v München, kjer je ostal do leta 1933, ko se je pred nacizmom umaknil v tujino. Izbira in trajanje njegovega bivanja ze samo po sebi veliko povesta o kulturni ravni bavarskega glavnega mesta. Berlin je spet v celoti postal glavno mesto po zdruzitvi obeh nemskih drzav leta 1991, ceprav so nekateri tej odlocitvi zaradi njegove zgodovinsko-politicne obremenjenosti oporekali. Razsvetljenstvo ni pomembno samo zaradi nastanka slovenske literarne prestolnice, temvec tudi zato, ker se je v tem obdobju polozaj Ljubljane kot upravnega mesta okrepil, saj so jo Francozi izbrali za glavno mesto Ilirskih provinc (1809-1813). To je preseglo njen dotedanji polozaj dezelnega glavnega mesta in pomenilo napredovanje proti polozaju glavnega mesta vecje drzavne enote, kot je dezela. Poleg tega sta si Zois in Kopitar s svojimi politicnimi vplivi prizadevala doseci ustanovitev Ilirskega kraljestva kot drzave Slovencev in drugih juznoslovanskih narodov v okviru Avstri je. To je bilo res ustanovljeno, vendar samo formalno in deloma, saj so ostale veljavne nekdanje dezelne meje. Ljubljana ni postala glavno mesto tega kraljestva v Avstriji, pac pa le ljubljanskega gubernija (Vidmar 2010: 276-288). Toda zamisel tega kraljestva ze vsebuje zamisel o Zedinjeni Sloveniji, ki je kot slovenski politicni projekt postala aktualna od sredine 19. stoletja naprej. Oba projekta sta pomembni stopnji na poti k slovenski drzavnosti, ki se je uresnicila sele z ustanovitvijo Republike Slovenije leta 1991. Kako zelo je bila Ljubljana odvisna od Dunaja tudi v literarnem smislu, prica dejstvo, da je almanah Kranjska cbelica moral tudi v dunajsko cenzuro. Toda ne h kakemu Nemcu, ampak k Slovencu Jerneju Kopitarju, ki almanahu ni bil naklonjen, zato ga je oviral. Primer, da politicno vplivni Slovenec zavira slovensko knjizevnost kot kak nerazumevajoci in nenaklonjeni tujec, pa v zgodovini slovenske knjizevnosti ni osamljen. Vrhunec je dosegel zlasti v drugi polovici 20. stoletja, v komunisticnem rezimu. 5 Velik preobrat v razmerju med mesti slovenske knjizevnosti je nastal po 1. svetovni vojni. Avstro-Ogrska je razpadla, Slovenci so bili presibak politicni subjekt, da bi realizirali koncept Zedinjene Slovenije, zato so ostali razdeljeni med Jugoslavijo, Avstrijo, Italijo in Madzarsko. Tudi prva drzava, v katero je vecina Slovencev vstopila z velikimi iluzijami, jih je zaradi srbskega unitarizma, politicne diktature ter razlik med srednjeevropsko in balkansko mentaliteto kmalu razocarala. Nova podrejenost se je navzven pokazala tudi v tem, da se njihovo ozemlje v Jugoslaviji upravno ni nikoli imenovalo Slovenija, ampak po razlicnih poimenovanjih od leta 1929 do zacetka 2. svetovne vojne Dravska banovina; Ljubljana je bila njeno upravno glavno mesto in se naprej prestolnica slovenske knjizevnosti. Nacrt o avtonomni banovini Sloveniji iz leta 1939 je zaradi izbruha 2. svetovne vojne ostal neuresnicen (Gasper Smid 1994). Med obema svetovnima vojnama je nekdanje slovensko literarno sredisce v Celovcu ugasnilo; Mohorjeva druzba se je morala umakniti najprej na Prevalje, potem pa v Celje. Zaradi italijanskega fasizma je zamrlo tudi slovensko kulturno zivljenje v Gorici in Trstu. Ta je v zacetku 20. stoletja kljub vecnacionalnosti postajal zaradi nekaterih slovenskih casopisov in organizacij eno od slovenskih literarnih sredisc, kar potrjujejo tudi tamkajsnja Cankarjeva predavanja. Po 1. svetovni vojni so Slovenci, ziveci v kraljevini Jugoslaviji, dobili novo glavno mesto Beograd, toda to ni nikoli pridobilo za slovensko knjizevnost taksnega vplivnega polozaja, kakrsnega je imel Dunaj. Med obema svetovnima vojnama se je kljub povecani politicni moci Slovencev, ki pa ni postala toliksna, kakor so pricakovali pred vstopom v kraljevino Jugoslavijo, prostor slovenske knjizevnosti zaradi politicnih razmer v Avstriji in Italiji skrcil na slovensko ozemlje v Jugoslaviji. Kljub srbskemu unitarizmu, ki je nadomestil germanizacijo, se je Ljubljana v primerjavi s polozajem v Avstro-Ogrski kulturno okrepila, saj je pridobila nepopolno univerzo in se nekatere institucije. Po 2. svetovni vojni je vecina slovenskega ozemlja pripadla »drugi« Jugoslaviji. Ljubljana ni bila vec glavno mesto banovine, temvec »Ljudske«, pozneje pa »Socialisticne republike Slovenije«, toda glavno mesto drzave je ostal Beograd. Ta se kljub novi politicni doktrini in ponavljanju floskule »bratstvo in enotnost nasih narodov« se vedno ni otresel srbskega unitarizma, ampak ga je na razlicne nacine ohranjal (npr. med vojno je smel biti v partizanskih enotah poveljevalni jezik slovenscina, po vojni pa je postala obvezna za vse vojaske enote po Jugoslaviji »srbohrvascina «; v slovenskih osnovnih solah je postala obvezna »srbohrvascina«, v drugih republikah pa slovenscina ni postala ucni predmet; v 80. letih se je pojavil nacrt »skupnih jeder« solskega pouka za vso Jugoslavijo). Tudi ta unitarizem je kot ilirizem v 19. stoletju, novi ilirizem v zacetku 20. stoletja in predvojni unitarizem varianta konstantnega poskusa enega od bliznjih juznoslovanskih narodov, da bi si Slovence podredil ne samo politicno, temvec da bi jih tudi nacionalno eliminiral. Zaradi politicne naivnosti Slovencev je njihova politicna podreditev v obeh juznoslovanskih politicnih tvorbah v 20. stoletju dobro uspevala, ovire pa so ostajale njihov jezik, kultura in knjizevnost, zato je politicno dominantni narod v obeh politicnih tvorbah obakrat poskusal izvesti tudi kulturno asimilacijo Slovencev. Ta je v bistvu identicna s poskusi germanizacije, italijanizacije in madzarizacije Slovencev, samo geografska smer, od koder je prihajala juznoslovanska asimilacija, se je spremenila. Ob tem je mogoce opazovati, kako se slovenska moc ni mogla enakovredno kosati niti z medvojnim okupatorjem niti z drugimi tujimi povojnimi politicnimi subjekti, zato se je preoblikovala v introvertirano agresivnost, nacionalni sadomazohizem in nacionalno samodestrukcijo.