Zagrebačka magla i marčana bura Defrančeski, Jan; Katunar, Daniela
Zbornik Lovranšćine,
12/2023, Letnik:
10, Številka:
1
Journal Article, Paper
Recenzirano
Odprti dostop
U ovom će se prilogu istražiti uloga meteoroloških izraza u opojmljivanju i kontekstualizaciji lokalnih identiteta, s posebnim osvrtom na objave u Lovranskom listu. Iz jezikoslovne perspektive, ...meteorološki izrazi odnose se na leksička i sintaktička sredstva koja služe opisu i kategorizaciji domene meteorološkog vremena te meteoroloških događaja (Eriksen i sur. 2012; Katunar i Simeon 2023), a svoju ulogu imaju i u proučavanju jezičnih podataka iz perspektive pučke meteorologije (usp. Sijerković 1996; Gluhak 2004). Iz perspektive filozofije svakodnevnog jezika (npr. Wittgenstein 1998, 2007, 2009), meteorološke izraze moguće je shvatiti i kao leksičko-sintaktička sredstva u kojima se odražavaju bitna značenjska obilježja za razumijevanje (lokalnog) identiteta određenih zajednica (npr. zagrebačka magla i marčana bura).
This study investigates the role of meteorological expressions in conceptualizing and contextualizing local identities with special reference to Lovranski list, a local news publication of the municipality of Lovran, Croatia. From a linguistic perspective, meteorological expressions refer to lexical and syntactic means that serve to describe and categorize the domain of meteorological weather and meteorological events (Eriksen et al. 2012; Katunar and Simeon 2023), and they also play a role in the study of linguistic data from the perspective of folk meteorology (cf. Sijerković 1996; Gluhak 2004). From the perspective of ordinary language philosophy (e.g., Wittgenstein 1998, 2007, 2009), meteorological expressions can also be understood as lexical-syntactic means that contain semantic features relevant for understanding the (local) identity of certain communities (e.g., Zagreb fog and March bora).
Rad proučava susret u filozofiji kao temu filozofije, tj. kao posebnost ljudske egzistencije i kao okružje filozofiranja. Polazeći od svojstava susreta koja filozofski tekstovi, u prvom redu ...dijalogika Martina Bubera, prepoznaju i izdvajaju kao ona koja mu pripadaju u realnom svijetu, u radu se analiziraju promjene susretanja u virtualnom okruženju. Među više različitih promjena ističu se dvije: (1) smanjenje osvjedočenosti o realnom bitku po sebi i (2) narušena sposobnost za stav prisutnosti za drugog.
The article examines the encounter in philosophy as a topic of philosophy, i.e., as a specificity of human existence and as a milieu of pursuing philosophy. Starting from the properties of encounter, which philosophical texts, primarily Martin Buber’s dialogic, recognize and distinguish as those that belong to it in the real world, the paper analyses the changes of encounters in a virtual environment. Among several different changes, two stand out: (1) the reduced awareness of the real being in itself and (2) the impaired ability to be present for other.
U naslovljenom radu autor će predložiti novo čitanje Heideggerova promišljanja tehnike utemeljenog na kritici kibernetike Gilberta Simondona kao glavnog oponenta filozofiji Norberta Wienera, čiji je ...misaoni projekt gotovo samostalno uspostavio znanost upravljanja informacijskim sustavima kao krovnu disciplinu moderne znanosti uopće. Simondon predlaže zasnivanje tehno-kulture otvorenih mašina u kojem se čovjek pronalazi kao tehničar i mehanolog novog društvenog sklopa. No za takav projekt potrebno je ponajprije razviti radikalno disruptivan odnos prema svakodnevnom jeziku koji u sebi krije sredstva za novo osmišljavanje našeg odnosa prema svakodnevnim izazovima tehno-znanstvenog ovladavanja svijetom.
In this paper, the author will propose a new reading of Heidegger’s reflections on technology based on Gilbert Simondon’s critique of cybernetics as a major opponent of Norbert Wiener’s philosophy, whose thought project almost single-handedly established the science of information systems management as the grounding discipline of modern science. Simondon proposes the establishment of a techno-culture of open machines in which man finds himself as a technician and mechanologist of a new social nexus. But for such a project, it is first necessary to develop a radically disruptive attitude towards everyday language, which hides in itself the means to rethink our attitudes towards the everyday challenges of techno-scientific enframing of the world.
U radu se ocrtavaju glavne značajke biografijske filozofije i uz nju vezane obnovljene filozofijske prakse, talijanskog mislioca Romana Màdera. Slijedeći privlačnost rada Pierrea Hadota, Màdera ...pokušava pronaći mogući put prilagodbe drevnog viđenja filozofije kao načina života za suvremenost, čak se vraćajući doprinosu psihoanalize i dubinske psihologije. Dio rada posvećen je predstavljanju posebnosti prakse filozofijski orijentrane biografijske analize kakvu predlaže Màdera.
U radu se analizira filozofija prava Thomasa Hobbesa i nastoji se ispitati trebamo li je svrstati u prirodnopravnu tradiciju mišljenja o pravu ili u pravni pozitivizam. S jedne strane, Hobbes se ...tradicionalno svrstavao u predstavnike racionalne doktrine prirodnog prava, a s druge strane je njegova pravna misao udarila temelje
pozitivističke teorije prava. Zato se u radu prvo daje kraći pregled prirodnopravne misli (antička, srednjovjekovna i moderna teorija prirodnog prava), da bi se u tom kontekstu prikazalo Hobbesovo učenje o prirodnom pravu i prirodnom zakonu, koje nije sasvim konzistentno. Potom se analizira Hobbesovo učenje o građanskim zakonima, odnosno shvaćanje prava kao zapovijedi suverena i njegov utjecaj na pravni pozitivizam, te naročito Hobbesov utjecaj na Austinovu imperativnu teoriju prava. Na kraju, analizira se veza između Hobbesova učenja o prirodnim zakonima kao zapovijedima razuma i građanskim zakonima kao zapovijedima suverena.
U ovom radu pokušavam naznačiti određene elemente Sokratove filozofije kojima bi se odgojna praksa trebala voditi, kao i neke štetne implikacije sofističkog pristupa odgoju. Pri analizi Sokratove ...pozicije osobito se oslanjam na Vlastosove interpretacije, a posebice se osvrćem na Sokratovu tezu da se vrlina ne može poučavati. Pored ostaloga, ona upućuje na nedoktrinarni pristup moralno-odgojnoj praksi, kakav ne može proizaći iz suprotnih Protagorinih uvjerenja. Partikularno i utilitarno usmjeren odgoj kod sofista danas se osobito javlja u odgojnom (ili bolje: manipulatorskom) prijenosu nacionalnih, poslovnih i sličnih tobožnjih etika, nemoćnih po pitanju prepoznavanja i prevladavanja postojećih društveno-ekonomskih okvira, a za što Sokratova moralno-odgojna filozofija sadrži kritičku snagu koja prvenstveno proizlazi iz implicitnog naglaska na autonomiji.
In this paper I try to indicate particular elements of Socrates’ philosophy by which educational practice should be guided, as well as certain harmful implications of Sophistic approach to education. In analysis of Socrates’ position, I especially rely on Vlastos’ interpretations, and particularly I refer to Socrates’ thesis that virtue cannot be taught. Among other things, it suggests a non-doctrinal approach to moral-educational practice, which cannot result from Protagoras’ opposite beliefs. Nowadays Sophistic particular- and utilitarian-oriented education occurs especially in the educational (or better: manipulative) transmission of national, business and similar so-called ethics, which are not able for recognizing and overcoming of the existing socio-economic framework, and for which Socrates’ moral-educational philosophy contains critical force, arising primarily out of the emphasis on autonomy.
Cilj ovog rada je pokazati na koji se način metodama analitičke filozofije opovrgavaju i opravdavaju tvrdnje egzistencijalističkih filozofa te kako su određene ideje egzistencijalizma utjecale na ...suvremenu angloameričku filozofiju analitičke tradicije. U prvom dijelu rada opovrgava se tvrdnja misterioznosti smrti i tvrdi se da je fenomen smrti podložan razumskoj analizi kao i bilo koji drugi fenomen. U drugom dijelu opravdava se egzistencijalistička tvrdnja konstitutivnosti smrti za ljudska bića na način da se pokaže da je ideja transhumanizma, učitavanja osoba na računala, metafizički neodrživa. U trećem dijelu rada pokazuje se da su određene egzistencijalističke ideje, kao što je koncept narativnog jastva, inkorporirane u suvremenu analitičku filozofiju. Sva tri dijela imaju funkciju dokazivanja da analitička filozofija i egzistencijalizam, iako fundamentalno različiti u svojem pristupu, terminologiji i stilu pisanja, ipak jesu sumjerljive filozofijske tradicije. Drugim riječima, pokazuje se na koji način funkcionira analitički egzistencijalizam.
The aim of this article is to show how to refute and justify claims of existential philosophers using the methods of analytic philosophy, and to demonstrate the impact of existential thoughts on the contemporary Anglo-American philosophy of analytic tradition. In the first part of the article the author outlines how to refute the claim of the mystery of death and presents that the phenomenon of death can be reasonably analysed just like any other phenomenon. In the second part of the article the author explores how to justify an existential claim of the constitutiveness of death for human beings through transhumanism, uploading human to the computer, which is metaphysically unsustainable. In the third part of the article, the author presents that some existential ideas, such as the concept of the narrative self, are incorporated in the contemporary analytic philosophy. All three parts of this article are in the function of demonstrating that both the analytic philosophy and existentialism, although fundamentally different in the approach, terminology, and style, are comparable philosophical traditions. Specifically, the author shows how the analytical existentialism functions.
U okviru Univerziteta u Sarajevu egzistiraju dva teološka fakulteta, Fakultet islamskih nauka i Katolički bogoslovni fakultet. Obje visokoobrazovne institucije dugo vremena nisu bile u sastavu ...navedenog sveučilišta, budući da su obitavale isključivo pod okriljem religijskih institucija. Na navedenim fakultetima izučavaju se, pored teoloških, i svjetovni moduli, te je primjetno da se polju bioetike daje posebno mjesto kao jednome od neophodnih suvremenih segmenata odgojno-obrazovnog procesa. Analogno rečenome, u tekstu je načinjena razdioba studijskih programa, tj. istaknuto je gradiranje znanstvenih i stručnih ciklusa u obrazovnome procesu, kako na Fakultetu islamskih nauka, gdje se nastava izvodi na dodiplomskom, diplomskom te doktorskom studiju, tako i na Katoličkom bogoslovnom fakultetu, gdje je ustaljen integrirani studij teologije, pored kojega je već nekoliko godina još zastupljen diplomski studij Međureligijski studij i izgradnja mira, koji se provodi u suradnji s Fakultetom islamskih nauka i Pravoslavnim bogoslovskim fakultetom Sv. Vasilija Ostroškog iz Foče. Pravoslavni bogoslovski fakultet je zapravo sastavnica Univerziteta u Istočnome Sarajevu, stoga nije uzet u razmatranje u ovome radu. Autori rada razmatranju bioetičkih problema pristupali su iz pozicije praktičke filozofije, tj. njene grane etike, koristeći pri tome interdisciplinarni i pluriperspektivni pristup. Na osnovi silabusa načinjena je analiza bioetičkih problema primarno iz filozofskog (etičkog) motrišta, analizirani su predmetni udžbenici i literatura. Naravno, vodilo se računa o radovima nastavnika s ovih institucija, koji su pisani iz polja bioetike. Bez obzira na različito religijsko fundiranje bioetičkih problema na ova dva fakulteta,u smislu različitih epistemičkih polazišta islama i kršćanstva, u zaključcima rada ukazano je na točke zajedničkog ,,bioetičkog“ interesa, ali i razilaženja među njima.
Within the University of
Sarajevo, there are two theological faculties, the Faculty of
Islamic Studies and the Faculty
of Catholic Theology. For a long time, neither one of these
institutions was a constituent of
the University since they only existed under the umbrella
of religious institutions.
Nevertheless, students at these faculties study both theological and
secular modules. It is noticeable,
directly or indirectly, that the study of bioethics represents
one of the most necessary
contemporary segments in the educational process, especially in
theological schools. Therefore,
the text explains different study programmes offered by the
Faculty of Islamic Studies in
Sarajevo at all three study levels, i.e. undergraduate, master’s,
and doctoral level. Furthermore,
the text also offers information on the available study
programmes at the Faculty of
Catholic Theology, namely the integrated study of theology
and the master’s program
Interreligious Studies and PeaceBuilding which is implemented in
cooperation with the Faculty of
Islamic Studies and the Orthodox Theological Faculty Sv.
Vasili Ostroški of Foča (the
latter is a constituent of the University of East Sarajevo and for
that reason has not been taken
into consideration in this article). It is important to note
that authors approached the
bioethical issues strictly from the secular point of view, more
precisely from the field of
practical philosophy, that is, its branch of ethics. Precisely for this
reason, and in order to
adequately discuss bioethical topics which are secular in nature and
not religious, the authors used
an interdisciplinary and multidimensional approach. However,
in accordance with the title of
the article, the paper especially focuses on the modules within
which bioethical topics are
studied. Accordingly, the analysis of bioethical problems was made
primarily from the philosophical
(ethical) point of view, and it was based on the syllabi,
course textbooks, and additional
literature. On this occasion, the bioethical publications of
teachers in these two
institutions were also reflected on. Regardless of their different religious
approaches to bioethical
problems, the conclusions of the paper point to the points of their
common “bioethical” interest as
well as the disagreements.
Schelling begreift seine eigene Stellung in der Philosophiegeschichte auf zweifache Weise: mit seinem Frühwerk hat er zu der Entwicklung der negativen Philosophie oder der Philosophie der absoluten ...Identität beigetragen, so dass sie vollends ihre Verwandlung in die positive Philosophie vollziehen könnte. Parallel dazu hat er an der Begründung und Entwicklung der geschichtlichen bzw. Philosophie der Offenbarung gearbeitet. Letztere ist auch wirklicher Inhalt der positiven Philosophie. Diese Auffassung über die Begrenztheit der rationalen Philosophie kann man im gesammten Schellingschen Werk bestätigen, unabhänging von der Entstehungszeit einzelner Schriften. Deshalb ist man durchaus berechtigt auch in dem früheren Werk zumindest die methodische Vorbereitung zur positiven Philosophie zu betrachten. Demzufolge sieht Schelling seine eigene Rolle in der Philosophiegeschiche als eine vermittelnde und endlich den Parallelismus zwischen der unüberwältigten negativen und unrealisierten positiven Philosophie auflösende.
U ovom radu nastojimo prikazati probleme odgoja i obrazovanja kako ih je vidjela hrvatska filozofkinja Gordana Bosanac (Varaždin, 1936. – Zagreb, 2019.). Iako ovi problemi ne ulaze u najuži krug ...njenih interesa, autorica se njima intenzivno bavila tijekom cijelog života i ostavila značajan trag u promišljanju ključnih aspekata i dosega problematike koju nalazimo u okrilju filozofije odgoja. Glavna teza rada sljedeća je: misao G. Bosanac i danas je vrlo aktualna, i to najmanje u dvije vizure. Prvoj, kao kronologija različitih intervencija u sustav odgoja i obrazovanja, i drugoj, kao prikaz inovativnih promišljanja o odgoju i obrazovanju koja u središte nastojanja stavljaju čovjeka i njegove/njezine misaone mogućnosti, a ne neku društvenu ili proizvodnu svrhu ili potrebu. U tom pogledu rad zamišljamo kao prikaz, uz temeljne životopisne podatke, nekoliko misaonih sklopova G. Bosanac. Prvo ćemo tematizirati opće sadržaje problematike odgoja i obrazovanja, upućujući posebno na odnos onog individualnog i onog društvenog u odgoju i obrazovanju. Nakon toga, promislit ćemo, na tragu misli G. Bosanac, problematiku rada, s posebnim nastojanjem oko promišljanja sadržaja rada u odgoju i obrazovanju. U trećem dijelu, promislit ćemo, uz značajno oslanjanje na misao G. Bosanac, problematiku ideologije i njen negativan utjecaj na sustav odgoja i obrazovanja, te posebno, na dionike tog sustava. U konačnici, ili kao prvotan zadatak rada, nastojimo dati odgovor na pitanje, zašto su baš odgoj i obrazovanje fundamentalne društvene djelatnosti?
In this paper, we will try to present the problems of education as they were seen by the Croatian philosopher Gordana Bosanac (Varaždin, 1936 – Zagreb, 2019). Although these problems do not fall within the narrowest circle of her interests, the author has been intensively engaged with them throughout her life and has left a significant impact on thinking about the key aspects and scope of the issues we find in the philosophy of education. The central thesis of the article is as follows: G. Bosanac’s thinking is still very relevant today from at least two perspectives. Firstly, as a chronology of various interventions in the education system, and secondly, as an expression of innovative thinking about education that focuses on the individual and his or her intellectual capacities rather than on any social or productive purpose or requirement. We will present some lines of thought of G. Bosanac together with the most important biographical data. First, we will discuss the general content of the subject of education, with particular reference to the relationship between the individual and the social in education. Then, following the thoughts of G. Bosanac, we will rethink the issue of labour, with a special effort to rethink the content of education as labour. In the third part, with significant consideration of the thoughts of G. Bosanac, we will deal with the question of ideology and its negative effects on the education system and especially on the actors of this system. Ultimately, or as the key task of the paper, we will try to answer the question of why education is a fundamental social activity.