only abstract in English; full article and abstract in Lithuanian
The purpose of this article is investigate factors the inherent risk and to create a methodic for quantifying the inherent audit ...risk. The article analyzes the inherent risk of audit essential features and its place in the overall audit risk system. It is shown that the inherent risk of audit is influenced by many factors, which can be divided into two groups: 1) the outside; 2) inside. All factors should be investigated early in the audit phase, in particular when developing an audit strategy and establishing an audit plan and programs. The assessment of these factors depends on the auditor’s competence.
A quantitative assessment of the inherent risk of audit risk consisting four calculation steps: factors - indicator list formation; their assessment; determination of maximum assessment and determination the synthetic characteristics of the inherent audit risk and the determination of the level of risk.
This methodology can be used in conjunction with other methods and models for audit risk assessment as a means of measuring as closely as possible the inherent audit risk and its determinants, and tracking its changes.
Research methods: scientific literature analysis, grouping, comparing, detailing and aggregating information.
straipsnis ir santrauka lietuvių kalba; santrauka anglų kalba
Straipsnyje nagrinėjama įgimtos audito rizikos esminiai bruožai ir jos vieta bendroje audito rizikų sistemoje. Nustatyti veiksniai, turintys įtakos įgimtai audito rizikai ir išryškinta jų įvertinimo svarba. Pasiūlyta įgimtos audito rizikos kiekybinio vertinimo metodika. Metodiką sudaro keturios pakopos – skaičiavimų etapai: pirmame etape atrenkami veiksniai, turintys įtakos audito įgimtai rizikai, antrajame – atliekamas veiksnių įvertinimas, trečiajame – nustatomas maksimalios įgimtos audito rizikos dydis ir ketvirtajame nustatomas faktinis įgimtos audito rizikos lygis. Ši metodika gali būti naudojamas šalia kitų audito rizikos vertinimo būdų ir modelių, kaip priemonė kuo tiksliau įvertinti įgimtą audito riziką ir jos veiksnius.
Što metodika jest? Jelavić, Filip
Život i škola,
12/2018, Letnik:
64, Številka:
2
Journal Article, Paper
Recenzirano
Odprti dostop
Riječ JEST u naslovu naglašava našu želju da sagledamo metodiku "iznutra" i "egzistencijalno", sagledamo ono što metodiku potvrđuje kao zaseban i samoopstojan entitet u sustavu znanosti koje se, kao ...temeljnim
predmetom, bave intencionalnim i sustavno organiziranim učenjem - obrazovanjem i odgojem u nastavi. Dva rada, objavljena u razmaku od trinaest godina (Epistemološke karakteristike metodike (Milat, 2000.) i Metodika u suvremenom odgojno-obrazovnom sustavu (Bežen, 2013.) izravan su povod ovom tekstu. Zajedničko im je to što se zauzimaju za "povoljniji znanstveni status metodike" u sustavu obrazovanja i odgoja. Mene osobno više zanima: Što metodika odnosno predmetna didaktika JEST, kako ju znanstveno-teorijski misliti, njen znanstveni i stručni identitet. I tu, upravo oko tog pitanja, nastaje temeljni prijepor s autorima navedenih tekstova koji afirmaciju metodike žele graditi negacijom didaktike/pedagogije. 0bezvređivanjem didaktike ne može se doći do "metodičke istine", ne može se otvoriti prostor metodici. Dapače, može ju se gušiti i usmjeriti na ono što metodika NIJE. To se može vidjeti u nastavi koja, npr. umjesto autentičnog književno-literarnog izričaja, nudi učeniku njegovu patvorinu… a da, pritom, toga nije ni svjesna i to samo zato što u okviru metodike nije izgrađen kognitivni, estetski, literarni… temelj valjane evaluacije onoga što se s nastavom događa kad "metodički čin" nije didaktički valjano utemeljen. Nije, dakle, sve u metodi odnosno metodici. Misao o biti metodike danas je prerasla "metodiku". To, na neki način, potvrđuje
i činjenica postojanja kineziološke, religijske… didaktike i metodike…
The word "is" in the title emphasizes our desire to look at the methodology from the "inside" and "existentially", and to see what the methodology affirms as a separate and self-contained entity in the system of science, which, as a fundamental subject, deals with intentional and systematically organized learning - education. Two works, published in the space of thirteen years (Epistemological Characteristics of Methods (Milat, 2000) and Methodology in a Contemporary Educational System (Beige, 2013), have been the direct motive behind this text. What they have in common is that they stand for
a "more favorable scientific status of methodology" in the educational system. Personally, I am more interested in: What methodology or subject
didactics IS, what its scientific and theoretical thinking are, its scientific and professional identity. And here, precisely about this issue, there is a fundamental dispute with the authors of the mentioned texts, who wanted to build the affirmation of methodology with the negation of didactics/pedagogy. We cannot reach the "methodical truth", and open up a space for methodology by devaluating didactics. Actually, devaluation of didactics could lead to it being suffocated and us focusing on what methodology is NOT. This can be seen in teaching which,
for example, instead of authentic literary-literary expression, offers the student a fake, without even being aware of it, simply because cognitive, aesthetic, literary and so on basis of a valid evaluation of what happens in teaching, when the "methodical act" has not been didactically valid. Therefore, it is not true that everything lies in methodology. The thought of the essence of methodology has outgrown the "methodology". This has been, in a way, confirmed by the fact of the existence of kinesiological, religious and so on didactics and methodology.
In dieser Arbeit geht es uns darum die Methodik in ihrem Wesen, „von innen“ und „existentiell“ zu betrachten, jene Eigenschaften hervorzuheben, welche die Methodik als eigenständiges Bestandteil im System der Wissenschaften bestätigen, die sich mit intentionalem und systematisch organisiertem Lernen beschäftigen – der Erziehung und Bildung im Unterricht. Zwei Artikel, die im Zeitraum von dreizehn Jahren
veröffentlicht wurden (Epistemologische Eigenschaften der Methodik (Milat, 2000) und Methodik im zeitgenössischen Erziehungs- und Bildungssystem (Bežen, 2013)) haben die hier vorliegende Arbeit veranlasst. Diesen Artikeln ist die Bestrebung gemeinsam zu einem „günstigeren wissenschaftlichen Status der Methodik“ im Erziehungs- und Bildungssystem beizutragen. Persönlich bin ich eher an Folgendem interessiert: Was ist das Eesen der Methodik bzw. der Fachdidaktik, wie kann man sie wissenschaftlich-theoretisch in ihrer wissenschaftlichen und fachlichen Identität begreifen. Dies ist gerade der Punkt, an dem ein grundlegender Konflikt mit den Autoren zuvor erwähnter Texte entsteht, welche die Affirmierung der Methodik durch die Negierung der Didaktik/Pädagogik erreichen wollen. Durch Geringschätzung der Didaktik kann man nicht zur „methodischen Wahrheit“ gelangen, kann kein Raum für Methodik entstehen. Vielmehr kann sie dadurch nur erdrückt und vom wahren Wesen der Methodik abgewendet werden. Dies wird ersichtlich im Unterricht, der dem Schüler etwa statt dem authentischen literarischen Ausdruck seine Fälschung bietet, ohne sich dessen bewusst zu sein und zwar nur aufgrund eines Mangels im Rahmen der Methodik an kognitiver, ästhetischer, literarischer u.ä. Grundlage einer gültigen Evaluierung dessen, was mit Unterricht geschieht, wenn die „methodische Tat“ didaktisch nicht entsprechend fundiert ist. Es ist, ergo, nicht alles in
der Methode bzw. Methodik. Der Gedanke über das Wesen der Methodik ist in der heutigen Zeit über die „Methodik“ hinausgewachsen. Dies wird gewissermaßen auch durch die Tatsache bestätigt, dass es heute etwa eine
kinesiologische, religionsbezogene u.ä. Didaktik und Methodik gibt.
Předložená metodika tvorby regionálních případových studií (PS) udržitelného rozvoje pro vysokoškolské vzdělávání má za úkol ukázat, jakým způsobem lze ve výuce využít konkrétní případy z praxe a ...současně jak rozvíjet výzkumné nástroje relevantní pro místní environmentální problematiku a otázky udržitelného rozvoje území; důraz je přitom kladen na regionální kontext a specifika. Publikace výsledků formou otevřených vzdělávacích zdrojů (tzv. Open Educational Resources, OER) umožní využít tyto materiály pro regionálně orientované školství i na nižších stupních vzdělávacího systému, pro prezentaci regionálních zvláštností, a může sloužit též pro podporu dialogu o rozvoji území mezi různými společenskými aktéry.
Straipsnyje pristatomos Stasio Šalkauskio didaktinės idėjos. Didaktiką suprasdamas kaip lavinimo (protinimo) mokslą, apimantį mokytojo ir mokinių veiklą, kurioje mokytojas yra tarpininkas tarp ...mokomojo dalyko ir mokinio, Šalkauskis nemažai dėmesio skiria būtent mokymo proceso veikėjų charakteristikų analizei. Vis dėlto, labiausiai Šalkauskis koncentruojasi ties teorinėms didaktikos problemoms, jas analizuoja glaustai ir kartu giliai, nuosekliai, aiškiai apibrėždamas pedagoginių terminų turinį ir esmę. Ypač Šalkauskį domino mokymo procesas kaip visuma. Jis aptaria loginius, psichologinius ir pedagoginius šio proceso aspektus bei jų sąveiką. Analizuojami ir siauresni didaktikos aspektai, tokie kaip mokymo aplinka, mokymo tikslai, mokymo turinys, mokymo metodai ir formos. Didaktiniuose Šalkauskio samprotavimuose jaučiamos pastangos derinti klasikinę pedagogiką su XIX a. pab. - XX a. pr. naujojo ugdymo teorija.
Článek byl zpracován v návaznosti na diplomovou práci na téma ,,Komunikační a koncepční síť pozemních komunikací v Pardubicích“ pod vedením Ing. Michaely Ledvinové, Ph. D. na Katedře technologie a ...řízení dopravy, Dopravní fakultě Jana Pernera Univerzity Pardubice. Diplomová práce získala Čestné uznání v soutěži o nejlepší diplomovou práci v oblasti územního rozvoje (cena Jiřiny Bergatt Jackson) a cenu předsedy Nadačního fondu Jana Pernera a byla doporučena k publikování v odborném časopise. Článek seznamuje s navrženou metodikou, která slouží k zjištění významnosti dané pozemní komunikace v intravilánu.
Nepoznati Šulek Vignjević, Jelena; Petrović, Bernardina
Libri et liberi,
11/2019, Letnik:
8, Številka:
1
Journal Article
Recenzirano
Odprti dostop
Bogoslav Šulek poznat je ponajprije kao jezikoslovac, leksikograf i publicist. U njegovu se radu posebno ističe prinos znanstvenomu nazivlju na hrvatskom jeziku, pa ga se naziva utemeljiteljem ...hrvatskoga znanstvenoga nazivlja. Međutim, slabo je i nedostatno razmatran Šulekov prinos didaktici kao općoj teoriji školskoga poučavanja i učenja, a napose metodici početnoga čitanja na hrvatskom jeziku, o čem se raspravlja u ovom radu. Bogoslav je Šulek naime 1850. u Zagrebu tiskom Franje Župana objavio Naputak za one, koji uče čitati i Malu čitanku za početnike. U tima dvjema knjižicama, prvoj namijenjenoj učiteljima i roditeljima, a drugoj učenicima, Bogoslav Šulek predstavlja tadašnjoj hrvatskoj školskoj javnosti novu metodu podučavanja čitanja – „Lautir-Methode“ – po kojoj se čitanje uči tako da se izgovara i pamti glas slova, a ne njegov naziv. Šulekov metodički priručnik i čitanka u ovom su radu sagledani u kontekstu onodobne metodike početnoga čitanja na hrvatskom jeziku, čime se pokazala njihova uloga prekretnice u dotadašnjem načinu opismenjavanja.
Bogoslav Šulek is recognised as a linguist, lexicographer and publicist.
His lexicological work earned him the title of father of Croatian scientific terminology. However, his work in didactics as a general theory of school teaching and learning, and in the teaching methodology of initial reading in Croatian, has not yet been adequately researched. This part of Šulek’s work is the subject of the current article, in particular two books that he published in Zagreb in 1850: Naputak za one, koji uče čitati Instructions for Those Who Are Learning to Read and Mala čitanka za početnike A Little Reader for Beginners. In them, Šulek presented a new method of initial reading – the “Lautir-Methode”, or phonics. With this method, reading is taught so that the sound of the
letter is pronounced, not its name. When Šulek’s books are considered in the context of the didactics of initial reading skills at that time, we can conclude that they were a turning point in the history of the methodology of teaching literacy in Croatian.
Publikacijoje aptariamos aukštosios mokyklos pedagogikos metodinės problemos. Teigiama, kad svarbiausia paskaitos sėkmės sąlyga yra santykis su auditorija. Nagrinėjamas šio santykio sukūrimo ...procesas. Jis reikalauja paskaitos adresato pažinimo, auditorijos nuostatų, nuotaikų, reakcijos į lektoriaus kalbą, taip pat tam tikros dėstytojo intuicijos. Studentų auditorija skirstoma į silpnus (nesugebančius savarankiškai daryti išvadų ir vertinimų), vidutinius ir stipriuosius studentus. Teigiama, kad paskaitos turinys turi būti orientuotas į stipriausius, intelektualiai gabiausius studentus, gebančius savarankiškai mąstyti ir vertinti dėstomą dalyką. Nors ši studentų grupė kiekybiniu požiūriu yra mažiausia, tačiau būtent ji formuoja visos grupės psichologinį klimatą. Toks orientavimasis pakelia ir kitų studentų intelektinį lygį, taip pat reikalauja iš dėstytojo griežtai laikytis logikos reikalavimų, mokslinio pagrįstumo, nuoseklumo ir neprieštaringumo. Autorius dalijasi mokslinio komunizmo paskaitų dėstymo patirtimi ir pabrėžiamas reikalavimą dėstant šį dalyką atsižvelgti į studento specialybės išugdytą mąstymo būdą.
Mokymo procese, kurį reikia suprasti kaip tam tikrų žinių įgijimo, sugebėjimų plėtojimo bei komunistinio auklėjimo kompleksą, vis didesnę reikšmę įgyja studentų dialektinio-materialistinio mąstymo ...įgūdžių ugdymas. Toks mąstymas svarbus studento asmenybės formavimuisi. Metodikos požiūriu, pirmiausia tai pasiekiama pažinimo užduotis formuluojant kaip problemas. Pats studijavimo procesas turi sudaryti grandinę užduočių, kurias studentai privalo aktyviai spręsti. Svarbu taikyti ir tuos tyrimo metodus, kurie didaktiškai dar nesuformuluoti. Metodikos klausimų negalima spręsti subjektyviai. Juos reikia spręsti remiantis objektyviais reikalavimais, kuriuos kelia marksizmo-leninizmo mokymo programa. Pabrėžiami šios programos dalykiniai ir metodiniai reikalavimai: įsitikinimų formavimas studijuojant marksizmo-leninizmo pagrindus; žinių įsisąmoninimo proceso realių dėsningumų atskleidimas; polemikos su įvairiomis buržuazinės ideologijos atmainomis metodologinės problemos; tyrimai, kaip pereinama nuo tam tikrų veiklos formų ar tipų prie kitų, kai studijas pradeda vidurinių mokyklų absolventai; metodologinių principų reikšmė mokymo ir studijavimo procso formavimui.
The science of reading Snowling, Margaret J; Hulme, Charles
2007, 2008., 2013, 2005, 2008-04-15, 2013-04-22
eBook, Book
The Science of Reading: A Handbook brings together state-of-the-art reviews of reading research from leading names in the field, to create a highly authoritative, multidisciplinary overview of ...contemporary knowledge about reading and related skills. Provides comprehensive coverage of the subject, including theoretical approaches, reading processes, stage models of reading, cross-linguistic studies of reading, reading difficulties, the biology of reading, and reading instruction Divided into seven sections:Word Recognition Processes in Reading; Learning to Read and Spell; Reading Comprehension; Reading in Different Languages; Disorders of Reading and Spelling; Biological Bases of Reading; Teaching Reading Edited by well-respected senior figures in the field.
Sėkmės vaidmuo auklėjant Janulaitienė, Nijolė
Acta paedagogica Vilnensia,
01/2016, Letnik:
2
Journal Article
Recenzirano
Odprti dostop
Straipsnyje aprašomi pedagoginio eksperimento, kuriame dalyvavo 403 Kauno miesto mokiniai, rezultatai, ypač akcentuojant sėkmės veiksnį. Dauguma tyrime dalyvavusių mokinių buvo nepažangūs, ...pedagogiškai apleisti, todėl patirti sėkmę jie pirmiausiai galėjo popamokinėje veikloje. Turėdami omenyje, kad daugumai šių paauglių mokykla buvo įgrįsusi, atsižvelgdadami į individualius interesus ir pomėgius, klasės vadovai padėjo pasirinkti būrelį, organizaciją ar darbinę veiklą už mokyklos ribų. Nors išryškėjo dalies paauglių interesų nepastovumas, kai susidūrę su menkiausia nesėkme jie būrelį ar veiklą mesdavo, tačiau dauguma tų, kurie pasilikdavo, patirdavo sėkmę ne tik užklasinėje veikloje, bet pagerėdavo ir jų mokymosi rezultatai. Antrasis „sėkmės” metodikos etapas buvo pamokinė veikla. Kad pedagogiškai apleisti mokiniai greičiau pasiektų geresnių mokymosi rezultatų, eksperimentinių mokyklų mokytojai buvo konsultuojami, kaip padėti mokiniams greičiau patirti sėkmę. „Sėkmės” metodiką sudarė pozityvus stimuliavimas, diferencijuoti reikalavimai, racionalios mokomosios veiklos organizavimas, intensyvus mokymas, pamokinės veiklos derinimas su užklasine veikla. Eksperimentas pasiteisino. Per dvejus jo metus pagerėjo pedagogiškai apleistų mokinių pažangumas, elgesys, teigiami pokyčiai įvyko dorovinėje sferoje. 85% mokinių buvo išbraukti iš sunkiai auklėjamųjų įskaitos.