Pojav S-fibul v 6. stoletju se večinoma povezuje z Lango-bardi, katerih glavna oblika malega para fibul v ženski noši so bile. Zadnje raziskave kažejo, da to povezovanje pogosto ni upravičeno.V ...članku je predstavljenih 41 S-fibul, večina izvira iz velikega grobišča v Lajhu v Kranju (31 fibul). Obdelava slo-venskih S-fibul je pokazala nepričakovane značilnosti grobnih celot, ki ne ustrezajo za obravnavano obdobje in prostor sicer običajnim pojavom, kot so na primer kompleti štirih fibul v ženski noši. Tipološke primerjave obravnavanih S-fibul jih v presenetljivi meri povezujejo s predpanonsko fazo naselitve Langobardov, ne pa z generacijo, ki se je odselila iz Panonije v Italijo, kar bi glede na lego Kranja lahko pričakovali.Ključne
One of the most important and largest Late Roman and Early Medieval sites in the eastern Alpine region is presented in this book. Two seasons of rescue excavations have illuminated the appearance of ...this densely inhabited settlement, which was occupied, perhaps only with minor breaks, from the 4th- 9th centuries AD. Seven partially destroyed wooden houses, a completely preserved stone cult structure, and part of a Late Roman child cemetery have enabled, along with the incorporation of information from earlier finds, the convincing reconstruction of existence in the settlement. Part of the dwellings at Tinje can be attributed to the period of the 7th-9th centuries. The excavations at Tinje have thus to a great extent broached the central problem of Slovenian ethnogenesis: the contact between the Romanized indigenous population and the immigrants Slavs. Coarse pottery predominates among the small finds, and it is presented in detail in the book. Material for comparative analysis was included from all more important Late Roman settlements in the eastern Alpine region, and this thus represents an introduction to the study of this most often found and highly indicative material. Tinje above Loka pri Žusmu has been confirmed with these results as an archaeological site of the highest category, of crucial importance for understanding the ethnogenesis of the Slovenians.
U ovom se članku ispituju podaci o ranosrednjovjekovnom
Zadru sadržani u hagiografskom tekstu
pisanom na latinskom jeziku pod nazivom Muka Ceteja
iz Pescare, u kojemu se tvrdi da je tijelo tog ...talijanskog
sveca oko godine 592. pokopano u Zadru,
gdje je štovan kao “mučenik Peregrin”. Preispitivanje
Cetejeve muke u svjetlu novih dokaza, uključujući zanemareni
rukopis tog teksta iz dvanaestoga stoljeća,
razotkriva njegovu povijesnu i topografsku točnost u
odnosu na Pescaru i langobardske najezde na Italiju
te iziskuje ponovnu ocjenu epiloga Muke u odnosu
na Zadar. Iznosi se teza da je “zadarski” epilog ključ
za datiranje nastanka Muke u prvu polovicu sedmoga
stoljeća jer se u njemu ogleda papinski interes nad
provincijom Dalmacijom i carski nadzor nad njom u
doba kada Zadar postaje njezin glavni grad, nakon napuštanja
Salone zbog avarskih i slavenskih najezda u
razdoblju od 614. do 640. godine. Rukopis iz dvanaestog
stoljeća u “zadarskom” epilogu sadrži i više pojedinosti,
koje su ovdje prepisane, prevedene na engleski
i razmotrene zajedno s fragmentarnim povijesnim
zapisima o onodobnom Zadru, uključujući novija arheološka
iskopavanja u Zadru i drugdje u Dalmaciji.
Zajednički promatrani, ovi dokazi bacaju svjetlo na
tijesne veze Dalmacije s bizantskom Italijom i njezinu
ključnu ulogu u zadržavanju carskog nadzora nad
Jadranom.
U svom značajnom djelu Prokopije iz Cezareje spominje i neke činjenice iz zanimljivog života Ildigisa, nasljednika langobardskog trona, koji, međutim, nije nikad postao kraljem. Bizantski autor ...također spominje i Slavene što je vrlo važno za njihovu povijest u 6. stoljeću. Dugotrajne rasprave među povjesničarima nisu dovele do jedinstvenog zaključka o smještaju naselja Ildigisovih slavenskih saveznika. Sve veći broj arheoloških nalaza koji se mogu povezati s tim problemom omogućuje da u raspravi sudjeluju i arheolozi. U članku se analiziraju moguće interpretacije Prokopijevih navoda i različite ideje o točnom položaju slavenskih naselja koja spominje. Te se teorije razmatraju u svjetlu dostupnih arheoloških podataka, posebice stoga što moderne metode omogućuju precizno datiranje nalaza, a sve veći broj arheoloških podataka iz Hrvatske, Slovenije, Rumunjske i ostalih zemalja omogućuje novi pristup problemu najranijih slavenskih naselja.
U radu se na temelju izvorne građe, relevantne historiografske literature i arheoloških spoznaja nudi sustavna analiza svjedočanstava o gepidskoj, herulskoj i langobardskoj prisutnosti u južnoj ...Panoniji (pokrajine Panonija Savija i Druga Panonija s neposrednim susjedstvom). Osobita se pažnja posvećuje značajkama gepidske i langobardske vlasti u južnopanonskim oblastima.
U radu se nastoje sintetizirati glavni rezultati dosadašnjih povijesnih istraživanja epohe velike seobe narodâ na području antičkih južnih Panonijâ (Sirmijske i Savske). U uvodnom se dijelu ocrtavaju ...osnovni elementi antičke upravne, prometne, gradske i crkvene baštine na tom prostoru, a zatim se prati slijed važnijih zbivanja u razdoblju od 379. (naseljavanje barbarskih federata u Panoniju) do 568. godine (seoba Langobarda iz Panonije u Italiju). To je doba u kojem, uz postupno gašenje Carstva na zapadu i uz izmjenične uzmake i obnove utjecaja Istočnog Carstva, poviješću južnopanonskog prostora dominiraju Huni i različiti germanski narodi,
poglavito Ostrogoti, Gepidi i Langobardi.
U radu se iznose pretpostavke o mogućnosti radikalno novog vrednovanja vjerodostojnosti ranosrednjevjekovnog izvora – Pavla Đakona, utemeljenoj u analizi renesansnih zemljovida. Iz toponimije ...renesansnih zemljovida autor odčitava mogućnost postojanja trajnog ranoslavenskog naseljavanja središnjeg dijela Hrvatske.