Uz pomoć javnosti dosad nepoznatih dokumenata iz ostavštine violinista i violista Dragutina Aranyja (1899-1964), suosnivača Zagrebačke filharmonije, te novinskih članaka iz prve polovice 20. stoljeća ...u radu se preispituje problematika osnutka Zagrebačke filharmonije, o čemu ni danas ne postoji konsenzus u hrvatskoj muzikološkoj, tj. glazbenoj zajednici, te se predstavljaju glavne smjernice djelovanja Zagrebačke filharmonije tijekom prvih godina njezina postojanja. Dokumenti iz ostavštine Dragutina Aranyja omogućili su nove uvide u razdoblje osnutka i početnih godina Zagrebačke filharmonije, ali i potvrdili u muzikološkoj literaturi uvriježen podatak da je orkestar osnovan 1920. Zapisnik Zagrebačke filharmonije, koji započinje konstituirajućom sjednicom održanom 3. listopada 1920, odaje niz podataka o prvim uspjesima i izazovima s kojima se Zagrebačka filharmonija suočavala između 1920. i 1927, dok novinski članci iz pažljivo prikupljene hemeroteke omogućuju uvid u recepciju o početku djelovanja orkestra. U radu se poseban naglasak stavio na okolnosti osnutka Zagrebačke filharmonije 1920. i na vrijeme koje mu je prethodilo (1916-1920) te na supostojanje i konkurentski odnos Hrvatske filharmonije i Filharmonije kazališnog orkestra tijekom 1919. Kao glavne smjernice djelovanja Zagrebačke filharmonije u međuratnom razdoblju istaknule su se nesamostalnost orkestra, tj. snažna ovisnost o Hrvatskome narodnom kazalištu i percepcija Zagrebačke filharmonije kao stranog, odnosno nehrvatskog elementa, uz antisemitski (Zlatko Grgošević) i antimasonski (Ivan Brkanović) kritički diskurs usmjeren prema Zagrebačkoj filharmoniji.
Jan Urban (1875 – 1952) was a Czech composer who spent most of his life in the South Slav area. In 1899, he arrived in the Kingdom of Serbia, where he was employed as a military band conductor until ...1918, and subsequently continued the same service in the Kingdom of Serbs, Croats, and Slovenes and the Kingdom of Yugoslavia. As a military musician, from his original arrival in Serbia until his retirement in 1941, he participated in the two Balkan Wars as well as the First World War. His service during this period made it possible for Urban to work in a variety of different cities. Osijek would be the one city among all others that stood out with its own rich musical traditions, similar to his native Prague, and its unique position within the Habsburg Monarchy until 1918. Among Urban’s most significant works are two operas (Mother and Djul Beaza), two operettas (Iguman’s Sin and Terpsichore), various orchestral compositions (nine “Serbian Dances,” thirteen “Saltarelli,” and twenty overtures and suites), more than fifty piano pieces published before the First World War, and many others.
In examining the challenges of cultural and public diplomacy of the Republic of Croatia in the Republic of Austria, the paper presents an overview of the activities of the Croatian Embassy in Vienna ...in the field of cultural and public diplomacy in 2018, in which Vienna did not mark only the collapse of the Monarchy, but also the centenary of the deaths of several great names, including Gustav Klimt and Otto Wagner. The article also discusses the role of cultural and public diplomacy of small states as well as the context of anniversary 1918 in Austria, but also introduces the distinction of comprehensive public diplomacy, applicable globally (e.g. by creating a national brend on a tie and on the success of the national football team) and specific public diplomacy, adapted to the current moment in a particular cultural circle (Wagner and Klimt as links to Croatia in the Austrian context). The Croatian side contributed to the celebration of the anniversary of the deaths of two artists by participating in the exhibition „Klimt is Not the End" set up in the gallery of Belvedere and lecturing on Klimt's paintings Rijeka, but in the first place by the exhibition „Otto Wagner and Croatian Architecture" in the building of the Croatian Embassy in Vienna, which was designed by Otto Wagner. The anniversary of the collapse of the common state was marked by a scientific gathering entitled „29.10.1918 - a Look Backwards", organized in cooperation with the Croatian History Institute from Zagreb.
Preispitujući izazove kulturne i javne diplomacije Republike Hrvatske u Republici Austriji, rad donosi pregled aktivnosti Veleposlanstva RH u Beču na području kulturne i javne diplomacije u ...obljetničkoj 2018. godini, u kojoj se u Beču nije obilježavao samo raspad Monarhije, tj. stvaranje moderne Austrije, nego i stota godišnjica smrti nekoliko velikih imena među kojima posebno mjesto zauzimaju Gustav Klimt i Otto Wagner. U članku se tematizira i uloga kulturne i javne diplomacije malih država kao i kontekst obljetničke 1918. godine u Austriji, ali i uvodi distinkcija sveobuhvatne javne diplomacije, primjenjive na globalnoj razini (npr. stvaranje nacionalnog brenda na kravati i uspjesima nogometne reprezentacije) i specifične javne diplomacije, prilagođene aktualnom trenutku u jednom određenom kulturnom krugu (Wagner i Klimt kao poveznice s Hrvatskom u austrijskom kontekstu). Hrvatska strana svoj je doprinos obilježavanju godišnjice smrti dvojice spomenutih umjetnika dala sudjelovanjem u izložbi „Klimt nije kraj" postavljenoj u galeriji Donji Belvedere i predavanjem o platnima braće Klimt u zgradi riječkog HNK, ali u prvom redu izložbom „Otto Wagner i hrvatska arhitektura", postavljenoj u zgradi Veleposlanstva RH u Beču, koju je projektirao i u kojoj je stanovao sam Otto Wagner. Godišnjica raspada zajedničke države obilježena je znanstvenim skupom pod nazivom „29. 10. 1918. – pogled unatrag", organiziranim u suradnji s Hrvatskim povijesnim institutom iz Zagreba.
Preispitujući izazove kulturne i javne diplomacije Republike Hrvatske u Republici Austriji, rad donosi pregled aktivnosti Veleposlanstva RH u Beču na području kulturne i javne diplomacije u ...obljetničkoj 2018. godini, u kojoj se u Beču nije obilježavao samo raspad Monarhije, tj. stvaranje moderne Austrije, nego i stota godišnjica smrti nekoliko velikih imena među kojima posebno mjesto zauzimaju Gustav Klimt i Otto Wagner. U članku se tematizira i uloga kulturne i javne diplomacije malih država kao i kontekst obljetničke 1918. godine u Austriji, ali i uvodi distinkcija sveobuhvatne javne diplomacije, primjenjive na globalnoj razini (npr. stvaranje nacionalnog brenda na kravati i uspjesima nogometne reprezentacije) i specifične javne diplomacije, prilagođene aktualnom trenutku u jednom određenom kulturnom krugu (Wagner i Klimt kao poveznice s Hrvatskom u austrijskom kontekstu). Hrvatska strana svoj je doprinos obilježavanju godišnjice smrti dvojice spomenutih umjetnika dala sudjelovanjem u izložbi „Klimt nije kraj” postavljenoj u galeriji Donji Belvedere i predavanjem o platnima braće Klimt u zgradi riječkog HNK, ali u prvom redu izložbom „Otto Wagner i hrvatska arhitektura”, postavljenoj u zgradi Veleposlanstva RH u Beču, koju je projektirao i u kojoj je stanovao sam Otto Wagner. Godišnjica raspada zajedničke države obilježena je znanstvenim skupom pod nazivom „29. 10. 1918. – pogled unatrag”, organiziranim u suradnji s Hrvatskim povijesnim institutom iz Zagreba.
Cilj je rada istražiti probleme emancipacije crnogorskog jezika i autokefalne Crnogorske pravoslavne crkve kao ključnih nositelja crnogorskog nacionalnog identiteta, ali i kao kategorija koje ukazuju ...na duboku podijeljenost crnogorskog društva. Nakon kratkog pregleda crnogorske povijesti i analize rezultata popisa stanovništva u posljednjih pedeset godina u poglavlju o crnogorskom jeziku prikazan je još uvijek nedovršeni proces implementacije standardnoga jezika. Poseban je naglasak stavljen na recepciju Petra II. Petrovića Njegoša i donedavnu ulogu dviju suprotstavljenih nacionalnih akademija znanosti, čije je postojanje između ostalog pridonijelo onemogućavanju istinske provedbe jezične standardizacije. U poglavlju o Crnogorskoj pravoslavnoj crkvi razrađeni su argumenti u prilog postojanja Crnogorske pravoslavne crkve, kao i argumenti njezinoga glavnog osporavatelja, Srpske pravoslavne crkve, uz navođenje utjecaja templara kao primjera zajednice koja je lokalnoj pravoslavnoj crkvi dala snažan pečat.
Cilj je rada istražiti probleme emancipacije crnogorskog jezika i autokefalne Crnogorske pravoslavne crkve kao ključnih nositelja crnogorskog nacionalnog identiteta, ali i kao kategorija koje ukazuju ...na duboku podijeljenost crnogorskog društva. Nakon kratkog pregleda crnogorske povijesti i analize rezultata popisa stanovništva u posljednjih pedeset godina u poglavlju o crnogorskom jeziku prikazan je još uvijek nedovršeni proces implementacije standardnoga jezika. Poseban je naglasak stavljen na recepciju Petra II. Petrovića Njegoša i donedavnu ulogu dviju suprotstavljenih nacionalnih akademija znanosti, čije je postojanje između ostalog pridonijelo onemogućavanju istinske provedbe jezične standardizacije. U poglavlju o Crnogorskoj pravoslavnoj crkvi razrađeni su argumenti u prilog postojanja Crnogorske pravoslavne crkve, kao i argumenti njezinoga glavnog osporavatelja, Srpske pravoslavne crkve, uz navođenje utjecaja templara kao primjera zajednice koja je lokalnoj pravoslavnoj crkvi dala snažan pečat.