Finski obrazovni sustav primjer je uspješnog sustava obrazovanja. Autori su analizom službenih dokumenata i spisa finskih vlada, te ostale literature od 50-ih i 60-ih godina 20. stoljeća do danas, a ...koja se odnosi na reformu/reforme finskog obrazovnog sustava, došli do zajedničkih odrednica obrazovnih sustava i stvorili teoriju koja može biti podloga za reforme obrazovnih sustava u drugim zemljama. Opisane su i analizirane vodeće ideje koje imaju čvrsto uporište u finskom društvu, poput jednakih obrazovnih mogućnosti, podizanja razine obrazovanosti, prava na besplatno obrazovanje i nordijskoga tradicionalnog pristupa obrazovanju te odnosa prema nastavničkom zvanju. Naglasak je stavljen na srednjoškolsko obrazovanje kao jedan od segmenata obrazovanja kroz koje prolaze finski učenici tijekom školovanja te na finski nacionalni kurikulum za više srednjoškolsko obrazovanje, u kojem su najbolje vidljive specifičnosti ovog obrazovnog sustava. Finci su se, nakon burne prošlosti u 20. stoljeću, uhvatili u koštac s problemima i nadvladali ideološke podjele unutar društva te nisu dopustili da ideološka razjedinjenost i promjene vlada utječu na proces modernizacije obrazovanja.
Numerous studies have shown that teachers significantly shape student's learning context. Socially and emotionally competent teachers tend to develop supportive and encouraging relationship with ...their students by promoting intrinsic motivation, focusing on student's strengths and abilities, mediating through conflict situations and encouraging appropriate communication and prosocial behaviour. Teachers with good communication skills will create a more successful teaching and learning ambience for the students, and without communication, the teaching and learning process will not take place. Educators, parents and public today recognize the need for an educational agenda to improve academic performance, but also to enhance students' social and communicational competence. The aim of the present study was to examine social and communication competence of the students of educational sciences and teacher education at the University of Zagreb Department Of Croatian Studies. As part of the most important aspects of the future educational work, the participants pointed out independence at work, the awareness that they would contribute to the future of the society and the awareness that they play a useful role in society. Participants also expressed optimism about their communication skills with students, planning and organizing teaching process and maintaining discipline, and to some less extent their competences for successful cooperation with students’ parents. Results were discussed in terms of possibilities to contribute to future teachers’ education.
Numerous studies have shown that teachers significantly shape student’s learning context. Socially and emotionally competent teachers tend to develop supportive and encouraging relationship with ...their students by promoting intrinsic motivation, focusing on student’s strengths and abilities, mediating through conflict situations and encouraging appropriate communication and prosocial behaviour. Teachers with good communication skills will create a more successful teaching and learning ambience for the students, and without communication, the teaching and learning process will not take place. Educators, parents and public today recognize the need for an educational agenda to improve academic performance, but also to enhance students’ social and communicational competence. The aim of the present study was to examine social and communication competence of the students of educational sciences and teacher education at the University of Zagreb Department Of Croatian Studies. As part of the most important aspects of the future educational work, the participants pointed out independence at work, the awareness that they would contribute to the future of the society and the awareness that they play a useful role in society. Participants also expressed optimism about their communication skills with students, planning and organizing teaching process and maintaining discipline, and to some less extent their competences for successful cooperation with students’ parents. Results were discussed in terms of possibilities to contribute to future teachers’ education.
Smisao ovog rada je da nas podsjeti na vrijednost i važnost prijateljstva, da nas podsjeti kako je prijateljstvo važno u odrastanju i sazrijevanju, u ostvarivanju onog izvorno ljudskoga u nama. ...Prijateljstvo ne zavisi ni o kakvoj pripadnosti, prijateljstvo je bez-interesna dobrovoljnost kojoj ne treba nikakav posebni operativni program. U prijateljstvu je važna sloboda izbora i osjećajravnopravnosti. Prijateljstvo se razlikuje od drugih oblika ljubavi, bilo kao uzrok, sadržaj ili izražajna forma, ono je prava ljubav, a ljubav je i mogućnost razgovora. Prijateljstvo je jedino istinsko blago i prava sreća koja se pokazuje kao izravni učinak prijateljske ljubavi u obliku radosti, radosti koja izvire iz srca i koja može savršeno koegzistirati sa siromaštvom, čak i s boli. Prijateljstvo zbog svega ovoga treba odgoj, iznad svega duhovni odgoj koji čovjeku pojedincu može omogućiti da nadiđe dječja maštanja i postavi se u aktualnu stvarnost. Da usvoji jedno novo odgovorno 'ja', očišćeno od probuđenih tendencija koje se zaokružuju u prošlosti. Autentični prijatelj je stoga duhovno slobodan, zna poznavati samog sebe i drugog, ovisno o situaciji, zna biti dostupan za potpuno prihvaćanje drugoga, zna dati ljubav koja postoji i živi za prijatelja.
Utjecaj je rimske kulture na današnju civilizaciju, pa tako i obrazovanje, nemjerljiv. Suvremeni sustav odgoja i obrazovanja nezamisliv je bez rimskih temelja, počevši od suvremene znanstvene ...terminologije utemeljene velikim dijelom u latinskom jeziku, do samog sadržaja suvremenog kurikula u kojem pronalazimo brojne sličnosti s rimskim odgojem i obrazovanjem. U starorimskom su odgoju svakodnevni život i praktični zadaci imali važnu ulogu, kao što je danas naglašena važnost stjecanja kompetencija koje se mogu opisati upravo kao stručnost, profesionalnost i sposobnost primjene stečenoga znanja. Iz suvremenog kurikula iščitava se usmjerenost prema praktičnom i tu pronalazimo poveznicu s rimskim odgojem, koji je prije svega ono praktično i korisno stavljao u prvi plan. U ovom ćemo radu pružiti pregled povijesti rimskog odgoja i obrazovanja povezujući ga sa suvremenim sustavom obrazovanja, uz naglasak na formalno, neformalno i informalno obrazovanje i učenje. Razmatra se potreba razvoja programa s naglaskom na praktično u osnovnom, srednjem i visokom školstvu, potreba jačanja poduzetničkih kompetencija učenika i studenata, osposobljavanje i obrazovanje za poduzetništvo putem formalnog, neformalnog i informalnog obrazovanja i učenja, poticanje poduzetničkog obrazovanja u nacionalnom kontekstu, transformacije škola i sveučilišta iz tradicionalnih u poduzetničke.
AbstractThe influence of Roman culture on today's civilization, including education, is immeasurable. The modern education system is inconceivable without Roman foundations, which range from Latin as ...the root of modern scientific terminology to the content of contemporary curricula having many similarities with Roman education. Daily life and practical tasks played an important role in ancient Rome, and the importance of acquiring competences that can be described as expertise, professionalism, and the ability to apply knowledge is emphasised nowadays. The contemporary curriculum is focused on the practical and this is where we find a link to Roman education, which puts practicality and usefulness to the forefront. In this paper, we provide an overview of the history of Roman education by linking it to the modern education system, with an emphasis on formal, non-formal, and informal education and learning. We consider the need to develop programmes which emphasise the practical in primary, secondary, and higher education, the need to strengthen the entrepreneurial competences of students, develop trainings and education for entrepreneurship through formal, non-formal, and informal education and learning, encourage entrepreneurial education in the national context, and transform traditional schools and universities to entrepreneurial ones.Key words: functional and intentional learning; modern education policy; Roman education.---SažetakUtjecaj je rimske kulture na današnju civilizaciju, pa tako i obrazovanje, nemjerljiv. Suvremeni sustav odgoja i obrazovanja nezamisliv je bez rimskih temelja, počevši od suvremene znanstvene terminologije utemeljene velikim dijelom u latinskom jeziku, do samog sadržaja suvremenog kurikula u kojem pronalazimo brojne sličnosti s rimskim odgojem i obrazovanjem. U starorimskom su odgoju svakodnevni život i praktični zadaci imali važnu ulogu, kao što je danas naglašena važnost stjecanja kompetencija koje se mogu opisati upravo kao stručnost, profesionalnost i sposobnost primjene stečenoga znanja. Iz suvremenog kurikula iščitava se usmjerenost prema praktičnom i tu pronalazimo poveznicu s rimskim odgojem, koji je prije svega ono praktično i korisno stavljao u prvi plan. U ovom ćemo radu pružiti pregled povijesti rimskog odgoja i obrazovanja povezujući ga sa suvremenim sustavom obrazovanja, uz naglasak na formalno, neformalno i informalno obrazovanje i učenje. Razmatra se potreba razvoja programa s naglaskom na praktično u osnovnom, srednjem i visokom školstvu, potreba jačanja poduzetničkih kompetencija učenika i studenata, osposobljavanje i obrazovanje za poduzetništvo putem formalnog, neformalnog i informalnog obrazovanja i učenja, poticanje poduzetničkog obrazovanja u nacionalnom kontekstu, transformacije škola i sveučilišta iz tradicionalnih u poduzetničke.Ključne riječi: funkcionalno i intencionalno učenje; rimsko obrazovanje; suvremena obrazovna politika.
Rimski je odgoj od početaka bio povezan sa svakodnevnim i praktičnim životom. Razdoblje relativno autohtonoga rimskoga odgoja prestaje sve većim utjecajem grčke kulture, a iduća stepenica razvoja ...nastupa transformacijom Republike u Carstvo. Razvidna je i povezanost rimske književnosti i odgoja. Rimski su pisci nastojali pisati s ciljem da istovremeno zabave, ali i pouče čitatelja, u čemu je najuspješniji bio Vergilije. U ovom ćemo radu pružiti pregled povijesti i razdoblja rimskoga odgoja, počevši od prikaza načina na koji su stari Rimljani odgajali i vrednota koje su odgojem promicali.
Abstract Qualitative research in the field of pedagogy has been gaining in importance over the last few decades and is increasingly being applied in order to gain a greater insight into the ...researched subject matter. In this paper, we used the phenomenological approach to establish how students, who will become teachers, perceive teaching practice. Students of pedagogical departments, who were interviewed, have participated in teaching practice and as such are a valuable source of information about the subject. The study involved 307 participants, 102 male students and 205 female students. The participants were students the University of Zagreb, attendees of five branches of the University: the Faculty of Teacher Education, the Academy of Music, the Faculty of Kinesiology, the Faculty of Science and the University Department of Croatian Studies. A purposive sample was used which included students of pedagogical departments. The paper presents the answers given to three open ended questions. The analysis was conducted so that the collected statements of the participants were identified and sorted into categories in order to classify the empirical material. The results suggest that teaching practice has a number of positive influences on the work of future teachers, as well as numerous disadvantages. Students, as future teachers, presented a number of concrete proposals to improve the quality of teaching practice. Students, as users of teaching practice, should be constantly questioned and changes should be made based on their statements in order to help them become competent teachers who educate capable, satisfied, creative and happy students. This work could be a contribution to the development of a new PracticeRulebook. Key words: phenomenological approach; qualitative research; students; teaching practice Sažetak Svrha ovog rada bila je dobiti uvid u to kako studenti nastavničkih fakulteta percipiraju nastavnu praksu. Kvalitativna istraživanja u području pedagogije zadnjih desetljeća dobivaju na važnosti te se sve češće primjenjuju kako bi se dobio sadržajniji uvid u istraživanu problematiku. U radu smo primijenili fenomenološki pristup želeći ustanoviti kako studenti, budući učitelji, percipiraju nastavnu praksu. Studenti nastavničkih smjerova, koje smo intervjuirali, nazočili su nastavnoj praksi te kao takvi predstavljaju vrijedan izvor podataka o njoj. U ispitivanju je sudjelovalo 307 ispitanika, 102 studenta i 205 studentica. Ispitanici su bili studenti Sveučilišta u Zagrebu, polaznici pet sastavnica Sveučilišta: Učiteljski fakultet, Muzička akademija, Kineziološki fakultet, Prirodoslovno-matematički fakultet i Hrvatski studiji. Uzorak je bio namjerni, njime smo obuhvatili studente nastavničkih studija. Radom su prikazani odgovori na tri pitanja otvorenog tipa. Analiza je provedena tako da su prikupljene izjave ispitanika identificirane i razvrstane u kategorije kako bismo klasificirali empirijski materijal. Rezultati sugeriraju da postoji niz pozitivnih vrijednosti nastavne prakse za rad budućih učitelja, ali i brojni nedostaci. Studenti, budući učitelji, iznose i niz konkretnih prijedloga kako unaprijediti kvalitetu nastavne prakse. Studente kao korisnike nastavne prakse treba kontinuirano propitivati te na osnovi njihovih iskaza unijeti promjene kako bi oni postali kompetentni učitelji te odgajali i obrazovali sposobne, zadovoljne, kreativne i sretne učenike. Ovaj rad mogao bi biti doprinos izradi novog Pravilnika o vježbaonicama. Ključne riječi:fenomenološki pristup; kvalitativno istraživanje; nastavna praksa; studenti
The thesis will depict political and religious turmoil from the first half of the 20th century between Kingdom of Yugoslavia45 and Vatican State City, and present more than a decade of political ...relations, from the Kingdom’s very beginning up to World War II. Special emphasis will be on the events that occurred during the signing of the concordat in July 1935 and its consequences. The thesis will be concluded with reactions from both Croatian and Serbian side. This will present the entire political background in Kingdom of Yugoslavia and the disputes between Croatian and Serbian (Catholic and Orthodox) politicians.
Autori analiziraju politička i vjerska previranja iz prve polovice 20. stoljeća između Kraljevine Jugoslavije1 i Vatikana, tijekom desetljeća političkih odnosa, od samoga početka Kraljevine do Drugoga svjetskog rata. Poseban naglasak stavljen je na događaje vezane uz potpisivanja konkordata u srpnju 1935. te njegovim posljedicama. Prikazana je reakcija s hrvatske i srpske strane. Predstavljena je politička situacija Kraljevine Jugoslavije te razmirice koje su proizlazile između hrvatske i srpske (katoličke i pravoslavne) strane.
Kompetencija se u kontekstu uloge nastavnika određuje kao profesionalna mjerodavnost visoke stručne razine; kvalitetna pedagoška izobraženost i osposobljenost koje su stečene pedagoškom izobrazbom i ...stalnim pedagoškim usavršavanjem.
Posebno značenje pri izgradnji podržavajućeg odnosa s učenicima i profiliranju uspješnog nastavnika imaju kompetencija kreativnosti i socijalna kompetencija, kao izvori motivacije, pretpostavke razvoja kreativnosti učenika i konstruktivne komunikacije između nastavnika i učenika. Posebno se to odnosi na nastavu vjeronauka, predmeta koji promiče cjelovit odgoj i obrazovanje učenika te ističe
osobne, društvene, vjerničke i općeljudske vrednote. Stoga je cilj ovoga rada bio utvrditi razinu samoprocjene socijalne kompetencije i kompetencije kreativnosti srednjoškolskih vjeroučitelja u Republici Hrvatskoj. U istraživanju su 304 vjeroučitelja procijenila svoje kompetencije ispunjavanjem upitnika Pedagoško–kompetencijski
profil vjeroučitelja. Utvrđena je značajna razlika u procjeni važnosti
socijalne kompetencije između muškaraca i žena, pri čemu žene navedenu kompetenciju procjenjuju važnijom u odnosu na muškarce. Nije pronađena razlika u procjeni važnosti kompetencije kreativnosti s obzirom na spol, kao ni razlika u procjenama kompetencije kreativnosti i socijalne kompetencije s obzirom na vrstu škole, trajanje staža i status sudionika. Dobiveni su rezultati promatrani u svjetlu suvremenih istraživanja pedagoških kompetencija, čimbenika koji ih određuju i implikacija koje ostvaruju.
In the context of teaching, competence is defined as a high level of professional expertise gained through quality schooling in the field of pedagogy and training attained at Teachers’ College and through continuing specialization courses. Creative competencies
and social competence are of special significance in building supportive relationships with students and in the shaping of an effective teacher. They are wellsprings of motivation and a prerequisite for developing creativity in students and for constructive teacher–student communication. This relates especially to Catechism
class, a subject which promotes the students’ integral development and education and also emphasizes personal, social, religious and universal human values. Therefore, the aim of this paper is to establish the level of self–assessment in the categories
of social competence and creative competencies shown by secondary school Catechism teachers in the Republic of Croatia. Reasearch has demonstrated that 304 Catechism teachers assessed their aptitude by filling in a questionnaire titled Pedagogical– Competencies Profile of the Catechist. A significant difference between men and women was observed in their assessment of the importance of social competence, whereby women considered the latter to be of greater import than did men. No difference between the genders was found in their evaluation of the importance of creative competencies. The same was noted in regard to creative competencies and social competence concerning the type of school, duration of internship and participants’ status. The results obtained were examined in light of contemporary research on teacher competencies, the factors which determine them and their implications.