Metafore imajo moč strukturiranja naših zaznav in razumevanja, njihova večkratna uporaba v medijskem diskurzu pa lahko vpliva na ustvarjanje bralčevih negativnih sodb. To medijsko orodje je izjemno ...močno pri spreminjanju ideoloških prepričanj in sistemov, saj lahko medijska obravnava ranljivih skupin globoko ukorenini negativne implikacije in negativna stališča do teh ljudi. Kljub temu, da so na to problematiko opozarjale številne študije, se nehumana obravnava ranljive skupine beguncev ni spremenila, čeprav je minilo že kar nekaj let od začetka begunske krize leta 2015. V prispevku kvalitativno analiziramo poročanje o beguncih od junija do septembra 2018 v treh angleških spletnih časopisih: The Guardian, The Telegraph in The Independent. Analizirali smo 30 naključno izbranih člankov, ki so poročali o različnih dogodkih v zvezi z begunci in begunsko krizo. Namen te analize je ugotoviti, kako so o različnih dogodkih v tem časovnem obdobju poročali omenjeni angleški časopisi ter katere metafore so pri tem najpogosteje uporabljali. Rezultati kažejo, da so medijska poročila še vedno negativno obarvana in da se negativne metafore še vedno uporabljajo. Poleg široko razširjene vodne metafore, so se pojavljale tako vojne metafore kot tudi metafore, ki opisujejo begunce kot živali in kot blago oz. predmete. Označevanje in prikazovanje beguncev kot grožnje je zelo nevarno, saj se na ta način razvijajo in spodbujajo negativne družbene podobe ter tudi legitimizirajo zatiralske nacionalne prakse. Raba nestrpnega jezika lahko povzroča negativne podobe beguncev v javnosti, hkrati pa spodbuja ksenofobijo, marginalizacijo in diskriminacijo, zato bi bilo treba retoriko o beguncih in begunski krizi čimprej spremeniti.
Zbirni in namestitveni centri za begunce, azilni domovi in centri za tujce so sodobna oblika institucionalizacije in prostorske segregacije ljudi. Nekoč dobro znani procesi »velikega zapiranja«, ...biopolitike in ustvarjanja »populacij« so danes prežeti z ideologijami evrocentrizma, kulturalizacije in kulturnega rasizma, ki jih širijo mediji. Primerjava s procesi zapiranja hendikepiranih pokaže, da so se po eni strani procesi deinstitucionalizacije na Zahodu uspešno končali ali pa še potekajo (v Sloveniji, na primer), po drugi strani pa se povsod po Evropi krepi institucionalizacija beguncev in migrantov. Namesto konstruiranja beguncev kot varnostne grožnje, zdravstvenega tveganja in kulturne drug(ačn)osti so potrebni ukrepi deinstitucionalizacije in depatologizacije begunskih življenj.
Članek temelji na raziskavi, ki so jo avtorji opravili leta 2021. V središče postavlja izkušnje otrok in staršev beguncev z vključevanjem v slovenski vzgojno-izobraževalni sistem. Sogovorniki iz ...dvanajstih družin so spregovorili o pozitivnih in negativnih vidikih vključevanja v vzgojno-izobraževalni sistem. Med njimi so prevladovale težave z učenjem jezika, učne težave, diskriminacija. Proces vključevanja, ki v zakonih in strategijah deluje kot enoznačen »postopek« prilagajanja otrok na nove jezikovne, kulturne, izobraževalne in institucionalne razmere, v raziskavi predstavljamo iz perspektive »subjektov vključevanja«. Ti proces doživljajo kot dolgotrajen, niansiran in težaven.
Avtorica v članku obravnava »begunsko problematiko« v oddaji Odmevi na slovenski javni televiziji. Zanima jo, kako konvencionalna naturalizirana pravila novinarske prakse in uprizarjanje nevtralizma ...kot sestavnega dela profesionalne samopredstave političnega novinarstva določajo obravnavo teme. V tem kontekstu analizira izbor »zunanjih« ali »prisvojenih« glasov v studijskih intervjujih v Odmevih ter diskurzivno umeščanje intervjuvancev v narativ oddaje. Ugotavlja, da a) selekcija in b) diskurzivna obravnava gostov v studijskih intervjujih v Odmevih povzročata oz. omogočata zožanje razprave o »begunski problematiki« na polje legitimnih nasprotij, torej na tiste poglede, ki jih zastopa strankarska politika. S selekcijo in z obravnavo zunanjih glasov (gostov v studiu) se ustvarja t. i. mnenjski ali diskurzivni tunel, zaradi katerega prihaja do popolne simbolne marginalizacije vseh pogledov zunaj parlamentarnega mainstreama in njegovih interesov ter do obravnave »begunske problematike« kot sosledja pripetljajev.
The smartphone has become one of the main tenets of contemporary spatial as well as digital migration routes that are increasingly determined by technologies, platforms and networks. Such routes have ...become increasingly dangerous and uncertain, which testifies of structural criminalisation and control of people on the move, but also raises important questions about autonomy and agency of individuals as a response to restrictive migration and border policies. The monograph explores such transformations by focussing on the movement of refugees across the borders of nation-states through a rethinking of the notion of vulnerability (especially of women and children), the examination of perceptions of refugees and migrants by the public and a reflection of the notions of climate change and climate refugees that all challenge the main classificatory mechanisms constructing more or less “legitimate” groups of migrants. In this vein, the authors argue for more solidarity throughout the movement of individuals through the “gates” and “violent borders” of contemporary nation-states.
Prispevek se osredotoča na kompleksnost selitvene dinamike v Republiki Sloveniji/ Jugoslaviji takoj po drugi svetovni vojni, točneje, od medvojnih razmer in konca vojne do liberalizacije ...jugoslovanske politike na področju mednarodnih selitev, povezane z Zakonom o amnestiji (1962) in s Sporazumom med SFR Jugoslavijo in Republiko Avstrijo o reguliranju zaposlovanja jugoslovanskih delavcev v Avstriji (1963). Temeljni namen prispevka je pregledno strniti in strukturirati prevladujoče selitvene prakse v Sloveniji v izbranem obdobju, z dodatnimi poudarki na mednarodnih političnih dejavnikih, ki so pomembno vplivali na obravnavano selitveno dinamiko.