Euharistiju se u teološkim raspravama, u pastoralnome djelovanju i u životu vjernika nastoji promatrati u središtu sakramentalnoga života i staviti u prvi plan, ali odviše rijetko tako da bi se ...vidjela cjelina kršćanske inicijacije, odnosno mjesto koje u inicijacijskome hodu i nakon njega pripada euharistiji. Izdvajanjem euharistije iz konteksta inicijacijske cjeline, gubi se snaga spasenjskoga događaja, odnosno sudjelovanja u njemu. Neteološkim pristupom sakramentima krsta i potvrde pastoralno se narušava euharistijska snaga i ljepota Crkve.
Pristup sakramentima i građenje sakramentalnoga života Crkve, koji se temelji na odvojenosti i fragmentiranosti sakramenata, na njihovoj 'apsolutnoj' vrijednosti, narušava dinamiku inicijacije koja se u život ispisuje od krštenja preko potvrde do euharistije, ali se čita u obratnome smjeru, počevši od euharistije (ona je i vrelo). Tu je dinamiku moguće vidjeti osobito na primjeru euharistijskih molitva (povijesno-kerigmatska, sakramentalno-epikletska, eklezijalno-eshatološka dimenzija).
Sakramenti krsta i potvrde usmjereni su i dobivaju svoj smisao u zbilji i u svjetlu euharistije, što na svim razinama života Crkve zahtijeva veću povezanost triju sakramenata (usp. SCa 17-19). Krstom su vjernici suobličeni Kristu i ucijepljeni u njegovo Tijelo (biti u Bogu po Kristu; biti kristovski); potvrda po darovima Duha omogućuje izgrađivanje Tijela Kristova (djelovati po Kristu i s Kristom; djelovati kristovski), a euharistija daje prostor življenosti Krista (klanjati se Bogu i živjeti u Kristu; slaviti/živjeti kristovski). Taj doksološki model ujedno je i kristološki koji od sakramentalne instrumentalnosti vodi u sakramentnu dogadajnost.
Nezaobilaznu teološku istinu pokazuje i činjenica neponovljivosti prvih dvaju sakramenata te ponovljivost euharistijskoga slavlja. Sakramenti inicijacije nisu 'prethodnica' kršćanskomu življenju, nego su darovana i primljena mogućnost, kako bi mogla biti življena svakodnevno (liturgijski 'danas') u kršćanskoj zrelosti, tj. euharistijski. Vrijedi i obratno: punina kršćanskoga života u Crkvi ne 'slijedi' jednostavno sakramente inicijacije, nego se suoblikuje kao milost i kao zadaća ostvarivanja otajstva koje je slavljeno u inicijaciji - u vazmenome otajstvu kojega smo postali dio u tim sakramentima. Hod kršćanske inicijacije je hod obraćenja koje se ostvaruje s Božjom pomoći i u trajnoj povezanosti s crkvenom zajednicom.
Članak otvara nove vidike na mnoštvo sitnih detalja društveno religiozne povijesti na području nekadašnje Skradinke biskupije, detalja od kojih je zapravo bio satkan jedan dio društveno-religioznoga ...života. U relativno maloj biskupiji, s malim brojem
vjernika i svećenika, puk je velikim dijelom bio siromašan, a prihodi svećenstva, osim milostinje, u naravi nije bilo jednostavno pretvoriti u novac. Svećenstvo je bez sumnje, ekonomski živjelo bolje od većine stanovništva među kojim je djelovalo, no može se ipak ustvrditi dosta skromno, neki čak na rubu pravoga, pravcatog, siormaštva. Kao što je i razumljivo, svećenstvo se ponajviše bavilo religioznim djelovanjem. Arhivski podatci očituju česte razmirice između upravitelja biskupije i svećenstva bizantskoga (u vrelima: grčkoga) obreda. Osim crkvenoga djelovanja svećenstvo je dalo velik prinos poboljšanju ćudoređa među pukom, očuvanju zajedništva, religioznoj pouci i preko nje općoj kulturi. U potrebama, kao npr. u vrijeme gladi, često je bilo jedini posrednik između političke vlasti i običnoga puka, a imalo je i važnu ulogu u sprječavanju širenja zaraznih bolesti, te potkraj stoljeća i u poukama o agrikulturi.
Koji su teološki naglasci u našim ponovljenim obredima, odnosno koji bi teološki naglasci trebali doći do izražaja u našim liturgijskim obredima predmet je rasprave ovog rada. Polazeći od ...svetopisamskog poimanja čovjeka i čovjekove vjere autor ističe biblijski personalizam koji je temelj svake liturgijske zajednice.
U radu se raspravlja kako kod na misni obred odražava središte liturgije i cjelokupne djelatnosti Crkve te donose konkretni prijedlozi za poboljšanje misnih obreda u praksi.
Ovim bdijenjem svetkovine Pedesetnice priređenom prema Časoslovu rimskoga obreda, tako da se može i pjevati, te zadobiti svečaniji izričaj, pokušali smo malo doprinijeti oživljavanju liturgijskih ...slavlja bdijenjâ u Crkvi u našem narodu. Želja nam je da u zajednicama koje ih budu slavile donesu duhovne plodove i prepoznatljivost kršćanskoga života, upravo kako se dogodilo na prvu Pedesetnicu, kada se Crkva predstavila svijetu.
Autor u šestom nastavku svoje studije i kultu Bogorodice u bizantskom obredu iznosi i tumači tekstove iz Posnog i Cvjetnog troida te iz Oktoida toga obreda u kojima se veliča presv. Bogorodica te ...moli njezina pomoć i zaštita.