Indeks tjelesne mase arheoloških populacija dobar je indikator nutritivnog opterećenja organizma te može uputiti na kvalitetu života i zdravlje pojedine populacije i služiti kao usporedba među ...populacijama. U radu su analizirani koštani ostatci s arheoloških nalazišta s područja istočne obale Jadrana datirani u razdoblja od antike do novog vijeka. Iako je riječ o relativno malom uzorku, rezultati istraživanja pokazali su smanjenje kvalitete života, odnosno tjelesne mase u muškaraca, i to u razdobljima razvijenog i kasnog srednjeg vijeka, a što je u skladu s prethodnim istraživanjima hrvatske populacije. Žene su tijekom svih razdoblja imale sličnu, konstantnu tjelesnu masu, što se osim raspodjelom rada i dostupnosti hrane može objasniti i hormonskim
utjecajima te drukčijim metabolizmom masti. Indeks tjelesne mase pokazao se kao dobar indikator za dopunu spoznaja o kvaliteti života i zdravlju arheoloških populacija.
By engaging with recent developments in the study of empires, this book examines how inhabitants of Roman imperial Syria reinvented expressions and experiences of Greek, Roman and Syrian ...identification. It demonstrates how the organization of Greek communities and a peer polity network extending citizenship to ethnic Syrians generated new semiotic frameworks for the performance of Greekness and Syrianness. Within these, Syria's inhabitants reoriented and interwove idioms of diverse cultural origins, including those from the Near East, to express Greek, Roman and Syrian identifications in innovative and complex ways. While exploring a vast array of written and material sources, the book thus posits that Greekness and Syrianness were constantly shifting and transforming categories, and it critiques many assumptions that govern how scholars of antiquity often conceive of Roman imperial Greek identity, ethnicity and culture in the Roman Near East, and processes of 'hybridity' or similar concepts.
Straipsnyje apžvelgiama ateizmo istorija, kurio ištakas autorius įžvelgia senovės graikų kultūroje, argumentuodamas tai šio žodžio etimologija. Teigiama, kad senovės graikų ateizmas įsiliejo į bendrą ...graikų dvasinės kultūros intelektualinės revoliucijos srautą, kuris reiškė kritinio ir teorinio mąstymo tapsmą, t. y. šuolį iš mythos į logos. Pirmajai ateizmo revoliucijai nepavyko įveikti religijos, kadangi graikų ateizmas reiškė ne absoliutų dievų paneigimą, bet tik jų pašalinimą iš tiesioginės veiklos realiame gyvenime. Antroji revoliucija sutampa su Renesansu ir porenesansiniu laikotarpiu. Tuo metu religija buvo laikoma nemoksliškumo ir apgaulės produktu dėl M. Koperniko, Ch. Darwino, Pavlovo atradimų ir pasiekimų gamtos moksle. Trečiąja revoliucija prieš religiją tapo K. Marxo ir F. Engelso istorinis materializmas, kuris religiją, filosofiją, moralę ir t. t. aiškino materialine praktika ir su gamybos būdu susijusiais socialiniais santykiais bei visuomenės santvarka. Religija yra neatskiriama socialinio kultūrinio ir etninio visuomenės gyvenimo dalis.
Apie mokslo genezę Tytmonas, Alfredas
Problemos,
09/2014, Letnik:
27
Journal Article
Odprti dostop
Straipsnyje aprašoma mokslo genezė. Pateikiami ir analizuojami Aristotelio, Herodoto, Demokrito mokslo pažangos ir pradžios aiškinimai, ieškoma jų skirtumų. Autorius teigia, kad gyvenimo poreikai ...sudarė tik galimybę mokslui atsirasti, o realiai jį kūrė žmonės, turėję tam sąlygas bei sugebėjimus. Tokie žmonės buvo žynių luomo atstovai. Akcentuojama, kad ryšys tarp mokslo genezės pradinės fazės ir žynių luomo egzistavimo buvo abipusis, t. y. žyniai kūrė mokslą, o mokslas įtvirtino žynių viešpatavimą senovės Rytų visuomenėse. Tose srityse, kuriose senovės Rytų civilizacijų sąlygomis žmogaus pažintinė veikla ėmė įgyti mokslinį pavidalą, daugiausia astronomijoje ir matematikoje, buvo padaryta stulbinančių atradimų. Teigiama, kad religijos, kaip institucinės formos, galimybės mokslinės pažangos požiūriu labai ribotos, nes mokslas ir religija iš esmės prieštarauja vienas kitam. Senovės graikai sukūrė naują mąstymo stilių – gebėjimą formaliai mąstyti, kuris buvo reikšmingiausias mokslo genezės istorijos momentas, šios genezės baigiamasis etapas.
Straipsnyje siekiama įprasminti estetinės teorijos ištakas senovės graikų filosofų ikisokratikų pažiūrose. Brėžiamos paralelės tarp antikos filosofijos raidos etapų ir Platono meilės grožiui kelio ...stadijų. Teigiama, kad kylanti grožio įsikūnijimų seka nužymi antikos dvasinio brendimo metmenis, kartu ir į tuos įsikūnijimus orientuotų žmogiškosios veiklos atmainų seką. Istorinėms aplinkybėms apribojus antikos laisvojo žmogaus sklaidą, grožio vertybė pozityviai nužymėjo jam leistinos veiklos arba būties ribas. Pirmiesiems filosofams kosmas yra pats grožis. Mileto filosofų pirmasis pradas yra ir kosmo estetinės pajautos principas. Parmenidas grynojo mąstymo klode aptiko pažinimų grožį, arba grynojo mąstymo logiką. Sofistai neigė grožio egzistavimą. Sokratas, siekdamas pagrįsti grožio vertybės tikrumą, susidomėjo dieviškumo sfera. Išorinis grožio vertybės imperatyvas, kėlęs daiktiškojo nesuinteresuotumo reikalavimą, žinojimo srityje įgavo loginį pavidalą ir tapo bendrybiškumo reikalavimu: kuo žinojimas bendresnis, labiau nutolęs nuo konkretybių, tuo jis gražesnis. Daroma apibendrinamoji išvada apie grožio vertybę kaip filosofavimo tiesioginį judintoją.
Straipsnyje pateikiami ir aptariami Renesanso epochos filosofijos bruožai. Dažniausiai Renesanso epochos kultūra bei ideologija apibūdinama kaip humanizmas siaurąja šio žodžio prasme, kai kalbama ...apie pirmuosius Italijos ir kitų kraštų Renesanso kultūros atstovus, kurie savo kūryboje labai plačiai rėmėsi antikinės pasaulietiškosios minties kūriniais bei panaudojo juos. Pažymėtina, kad pirmajai Renesanso fazei būdingas humanistinis žmogaus prigimties aukštinimas. Ši tendencija daugiausia išlieka, kaip ir antikinių šaltinių naudojimas, ir antroje Renesanso fazėje – reformacijoje, iš dalies ir trečiosios fazės – kontrrefomacijos – pradžioje. Pažinimo teorijoje Renesanso mąstytojai labai kritiškai vertino scholastinę logiką, jie teikė pirmenybę jutimiškam patyrimui kaip pradiniam pažinimo etapui. Etikoje buvo glaudžiai susipynusios epikūrizmo ir stoicizmo idėjos, būdinga apeliacija į žmogaus natūralius poreikius, akcentuojamas jo prigimties individualizmas ir pan. Renesanso epochos sociologinės koncepcijos visuomenę aiškino kaip izoliuotų individų sumą, o valstybinę valdžią jau manyta esant nepriklausomą nuo religijos ir bažnyčios autoriteto.
Temeljna sirovina za proizvodnju željeza tijekom kasne antike i ranoga srednjeg vijeka na prostoru Podravine bila je močvarna željezna ruda. Analiza rudnih ležišta i svojstava ruda može doprinjeti ...razumijevanju prirodnih mehanizama koji uvjetuju način eksploatacije i uporabu ruda u prošlosti. Međutim, ubikacija ležišta je izazovna zbog mogućnosti degradacije, potpunoga iskorištavanja te inhibicije obnove ili razvoja ležišta, prvenstveno uzrokovanih ljudskom aktivnošću i utjecajem na okoliš. U suvremenome krajoliku Podravine najviši potencijal za razvoj ležišta i jedino, djelomično razoreno ležište, ustanovljeno je na položaju Kalinovac – Hrastova greda 1 – 3. Na osnovi njegove analize izveden je model mehanizma formiranja, fizionomije i položaja ležišta u Podravini te je povedena rasprava o metodama eksploatacije kao i potencijanim prostorima pojave ležišta u odnosu na položaje arheoloških lokaliteta s tragovima proizvodnje željeza. U svrhu analize tehnološke iskoristivosti ruda sličnih svojstava iz arheološkoga konteksta, provedeno je eksperimentalno taljenje kalinovačke rude. Na osnovi rezultata objašnjavaju se čimbenici koji su mogli onemogućiti proizvodnju spužvastoga željeza. Potonje istraživanje ukazuje i na tehnološku prilagodbu u prošlosti, preradu ruda uvjetovanu prirodnim preduvjetima, prvenstveno promjenjivim svojstvima močvarnih željeznih ruda i karakterom ležišta. Pri analizi se koriste podaci dobiveni površinskim terenskim pregledom, geoarheološkim sondiranjem, geoprostornim analizama, eksperimentalnim testiranjem i mineraloškim (XRD) te kemijskim analizama (ICP – AES) uzoraka razvojnih faza rude i zgure dobivene kroz postupak eksperimentalnoga taljenja.
The fundamental raw material used for iron production in the Podravina region during late antiquity and the early Middle Ages was the bog iron ore. Analysis of ore properties and deposits can contribute to the understanding of natural mechanisms that conditioned the exploitation and use of ores in the past. However, locating the deposits is challenging, due to the possibility of full exploitation, degradation and inhibited regeneration or development caused primarily by human activities and impact on the environment. In the modern landscape of Podravina, the Kalinovac – Hrastova Greda 1 – 3 position had the highest potential for ore development and the only, partially destroyed ore deposit. Based on its analysis, a model of the formation mechanism, physiognomy and deposit positioning in Podravina is proposed and methods of exploitation and the potential area of the deposit occurrence in relation to the positions of archaeological sites with iron production remains are discussed. To analyse the technological usability of ore samples with similar properties from the archaeological context, experimental testing of the smelting process was performed with the Kalinovac ore. Based on the results, the factors that could inhibit the production of iron blooms are explained. The latter research also implies a past technological adaptation, ore dressing conditioned by natural preconditions, primarily the variable properties of bog iron ores and the nature of the deposits. Data from surface field survey, geoarchaeological probing, geospatial analysis, experimental testing and mineralogical (XRD) and chemical analysis (ICP – AES) of samples of ore development stages and slag obtained through experimental smelting are used in the analysis.
Podaci iz zbirke Različite poslanice (Variae epistulae) italorimskog aristokrata, visokoga ostrogotskog dužnosnika i učenjaka Flavija Magna Aurelija Kasiodora Senatora (5./6. st.), koji govore o ...prilikama na istočnoj obali Jadrana u prvoj polovici 6. stoljeća već su poznati. Od prve cjelovitije ekonomsko-povijesne analize Kasiodorovih podataka o Istri u hrvatskoj historiografiji u članku Roberta Matijašića iz 1988. godine, „Kasiodorova pisma kao izvor za poznavanje kasnoantičke povijesti Istre (Cass. Var. XII, 22, 23, 24)“, prošlo je već više od tri desetljeća, pa ih je prikladno ponovno razmotriti i nakon što su se njima u međuvremenu bili pozabavili Andrej Novak u knjizi L’Istria nella prima età bizantina objelodanjenoj 2007. godine i, u najnovije vrijeme, Rajko Bratož u članku „La produzione e il consumo di alimenti nella provincia della Venetia et Histria al tempo de Goti orientali“ izišlu 2016. godine. Cilj je ovoga rada podatke iznova kontekstualizirati u širem istočnojadranskom okruženju te problematizirati prethodne zaključke. Polazeći od postojećih rezultata, nakana je stvoriti relevantnu istraživačku sliku koja može pridonijeti boljem razumijevanju ekonomskog stanja u kasnoantičkoj Istri te biti podlogom za razumijevanje srednjovjekovnih prilika.
U radu se obrađuje ulomak pogrebne mense (mensa) pronađen pri arheološkim istraživanjima lokaliteta Galovac – Crkvina kod Zadra. Riječ je o rijetkom primjerku takvog tipa nalaza na našim prostorima ...čije analogije nalazimo unutar funeralnih konteksta sjeverne Afrike. Povezuje se s rimskim poganskim pokopom iz 3. - 4. stoljeća.
U radu se donose rezultati prvih probnih arheoloških istraživanja na prostoru jugoistočnog predgraða antičkog Fara, danas Stari Grad na otoku Hvaru, gdje su recentna iskopavanja u okviru HRZZ ...AdriaCos projekta (2021. godine) na svjetlo dana iznijela nove podatke o topografiji, stratigrafiji i pokretnim nalazima koji doprinose poznavanju organizacije izvangradskog prostora, smještenoga na samome rubu Starogradskog polja. Dvije faze arhitekture otkrivene u jednoj od istraženih sondi (10A-W), a koje se smještaju u grčko i kasnoantičko razdoblje, te nalaz grčkoga groba pružaju uvid u promjene u korištenju toga izvangradskoga prostora, dok pokretni nalazi ukazuju na prehrambene navike i trgovačke kontakte unutar svakoga od zastupljenih razdoblja.