Razprava analizira uporabo prostora in prostorskih kategorij kot metodoloških orodij v analizi in interpretaciji literarnega besedila. Dosedanje tendence v prostorski analizi so predstavljene v ...štirih skupinah: uporaba »prostorskih« terminov v literarnoznanstveni terminologiji, prostor kot determinanta žanra, prostor kot narativni postopek in fenomenologija prostora. Poudarek bo na naratološkemu pristopu k prostoru, »implikaciji« prostora v literaturi ter metodološkim možnostim in relevantnosti analize prostora v literarni vedi širše.
Da bi inkluzivno obrazovanje bilo kvalitetno ono treba dobre učitelje koji imaju mogućnost stalnog profesionalnog usavršavanja, stručno-razvojni tim i didaktička sredstva. Holistički pristup u kojem ...prevladava suradnja između svih dionika inkluzivnog procesa nameće se kao nužnost. Cilj ovog istraživanja bio je utvrditi doživljaj institucijske podrške koju učitelji razredne nastave primaju u radu s učenicima s teškoćama, od dostupnosti didaktičkih sredstava i mogućnosti profesionalnog usavršavanja, do suradnje sa sustručnjacima. U istraživanju je sudjelovalo 335 učitelja razredne nastave iz Republike Hrvatske. Podaci su prikupljeni kao dio većeg online istraživanja. Sudjelovanje u istraživanju bilo je dobrovoljno i anonimno. Upitnik je imao tri dijela. Za potrebe ovog rada izdvojeni su rezultati drugog dijela upitnika u kojem su sudionici procjenjivali institucijsku podršku koju dobivaju u školi za rad s učenicima s teškoćama. Rezultati istraživanja pokazuju da učitelji iskazuju zadovoljstvo suradnjom sa stručnom službom škole i podrškom koju dobivaju od kolega. Iskazuju neutralan stav u vezi dostupnosti didaktičkih sredstava i cjeloživotnog obrazovanja. Doživljaj uspješnosti suradnje sa stručnom službom škole ne ovisi o broju stručnih suradnika škole, dok je doživljaj dostupnosti didaktičkih sredstava i cjeloživotnog obrazovanja veći kod učitelja onih škola koje imaju veći broj stručnih suradnika.
For inclusive education to be of high quality, good teachers who have the possibility of continuous professional development, a professional development team, and didactic resources are needed. A holistic approach in which cooperation between all stakeholders in the inclusive process prevails is imposed as a necessity. The goal of the research was to determine the experience of institutional support that classroom teachers receive in working with students with disabilities, from the availability of didactic resources and opportunities for professional development to cooperation with fellow experts. 335 classroom teachers from all over the Republic of Croatia participated in the research. The data was collected as part of a larger online survey. Participation in the research was voluntary and anonymous. The questionnaire consisted of three parts. For the purposes of this paper, the results of the second part of the questionnaire were selected, in which the respondents evaluated the institutional support they receive at the school for working with children with disabilities. The results of the research show that teachers are satisfied with the cooperation with the professional service of the school and the support they receive from their colleagues. They express a neutral attitude regarding the availability of didactic resources and lifelong education. The experience of the success of cooperation with the school’s professional service does not depend on the number of professional associates at the school, while the experience of the availability of didactic resources and lifelong education is greater for teachers at those schools that have a larger number of professional associates.
Sjenčanje reljefa u švicarskom stilu učinkovita je i vizualno atraktivna metoda za predstavljanje treće dimenzije reljefa na dvodimenzionalnoj karti. Takva metoda korištena je za predstavljanje ...terena na prirodan, istančan i intuitivan način. Važan element kod takvog načina sjenčanja reljefa je upotreba prilagođene ljestvice boja i efekta atmosferske perspektive. U prvom dijelu ovoga rada opisan je grafički i tehnički razvoj, te osnovna načela sjenčanja reljefa u švicarskom stilu. Drugi dio rada prikazuje proces izrade sjenčanog reljefa izvedenog iz digitalnog modela reljefa korištenjem isključivo funkcionalnosti dostupnih unutar slobodnog geoinformacijskog sustava otvorenog koda QGIS. Nadahnuti djelovanjem švicarskog kartografa Eduarda Imhofa na području vizualizacije reljefa, izrađena je digitalna karta Švicarske primjenjujući tehnike klasične švicarske škole. Proces izrade karte sastoji se od nekoliko koraka pri čemu najvažniji dio čine izrada pojedinih slojeva karte dobivenih iz digitalnog modela reljefa (jednosmjerno sjenčanje, višesmjerno sjenčanje, zračna perspektiva), izrada hipsometrijske ljestvice boja po uzoru na karte švicarskih kartografa, pronalazak optimalnih vrijednosti parametara pojedinih slojeva karte, te završna grafička obrada karte.
Jedan od velikih fenomena današnjeg svijeta, a time i jedan od velikih izazova koji se stavlja pred Crkvu jesu migracije. U ovome se članku pokušava teološki promišljati o tom fenomenu, o značenju ...koje on ima za Crkvu, te o posebnosti izazova koji migracije stavljaju pred teologiju. Najprije se pokazuje kako je Crkva ozbiljno pristupala tom fenomenu tijekom čitave svoje povijesti. Međutim, nemoguće je obuhvatiti raspon djelovanja Crkve na tom području. Jednako je i kada se želi prikazati sve intervencije učiteljstva i teološke perspektive pristupa migracijama. Stoga ovdje ukratko predstavljamo najvažnije dokumente crkvenog učiteljstva, te istaknuto mjesto koje migracije imaju u pontifikatu pape Franje. Potom se, u drugome dijelu, pokušava pokazati kako je fenomen migracija u samoj naravi Crkve, koja je putujuća i misionarska. Te su dvije dimenzije, iako različite, neodvojive. Crkva nije samo usmjerena prema migrantima nego je ona trajno migrirajuća ukoliko je uvijek na putu prema svome konačnom dovršetku u nebeskoj slavi. Ona je također migrirajuća ukoliko je poslanje Kristovih učenika ići svim narodima, ali i ukoliko vjera Kristovih učenika podrazumijeva trajni nutarnji izlazak. U trećem se dijelu pokušava dati vlastito shvaćanje posebnosti teološkog promišljanja o migracijama, koje se opisuje kroz dvije perspektive, dogmatsku i evangelizacijsku. Na kraju, u zaključku, sažima se važnost migracija za vjeru i Crkvu, te se pokazuje kakvu teologiju zahtijeva fenomen migracija.
One of the great phenomena of today's world, and thus one of the great challenges facing the Church, is migration. This article tries to think theologically about this phenomenon, about the meaning it has for the Church, and about particular challenges that migration poses to theology. First it is presented how the Church has taken this phenomenon seriously throughout its history. However, it is impossible to cover the whole range of the Church's activities in this area. It is the same when one wants to show all the interventions of the magisterium and the theological perspectives of the approach to migration. Therefore, here we briefly present the most important documents of church teaching, and the prominent place that migrations have in the pontificate of Pope Francis. Then, in the second part, an attempt is made to show how the phenomenon of migration is in the very nature of the Church, since she is a traveling and missionary Church. These two dimensions, although different, are inseparable. The Church is not only directed towards migrants but she is permanently migrating if she is always on the way to her final completion in heavenly glory. It is also migratory if the mission of Christ's disciples is to go to all nations, but also if the faith of Christ's disciples implies a lasting inner exodus. The third part tries to give our own understanding of the peculiarities of theological thinking about migration, which is described through two perspectives, dogmatic and evangelizing. Finally, the conclusion summarizes the importance of migration for the faith and the Church, and shows what kind of theology the phenomenon of migration requires.
Tko pobjeđuje u utrci s vremenom? Mikša, Tena; Tonkovic, Mirjana
Psihologijske teme,
12/2018, Letnik:
27, Številka:
3
Journal Article, Paper
Odprti dostop
Kada govorimo ili razmišljamo o vremenu, to najčešće činimo iz jedne od dviju perspektiva, kretanje ega ili kretanje vremena. Zauzmemo li perspektivu kretanja ega, vrijeme doživljavamo statično, a ...sebe kao da se krećemo kroz vrijeme. Zauzmemo li perspektivu kretanja vremena, sebe doživljavamo statično, a vrijeme kao da se kreće prema nama. Koju od vremenskih perspektiva spontano zauzimamo, moguće je provjeriti odgovarajući na dvosmislena pitanja, a dosadašnja istraživanja pokazuju da podjednak broj ljudi spontano odabire jednu i drugu perspektivu. Istraživanja su pokazala i da je rješavanjem jednostavnih prostornih zadataka moguće udesiti sudionike da zauzmu određenu perspektivu. Osim toga, odabir je vremenskih perspektiva povezan i s nekim osobinama ličnosti. Cilj je ovog istraživanja bio provjeriti učestalost zauzimanja perspektiva kretanja ega i kretanja vremena te ispitati mogućnost udešavanja ispitanika na vremenske perspektive pomoću jednostavnih prostornih zadataka. Cilj je bio i provjeriti razlike između ispitanika koji spontano zauzimaju perspektive kretanja vremena i kretanja ega na mjeri lokusa kontrole, na mjeri ovladavanja životnim teškoćama te na rezultatima Upitnika vremenskih metafora. Sudionici su bili studenti, po slučaju raspoređeni u dvije eksperimentalne i jednu kontrolnu skupinu. Sudionici iz eksperimentalnih skupina bili su udešeni na jednu od dviju vremenskih perspektiva te su nakon toga odgovarali na dvosmislena pitanja. Sudionici iz kontrolne skupine odgovarali su na dvosmislena pitanja bez prethodnog udešavanja. Sudionici iz svih skupina rješavali su Upitnik vremenskih metafora, Rotterovu skalu lokusa kontrole te Pearlinovu skalu ovladavanja životnim teškoćama. Rezultati su pokazali da 35% sudionika zauzima perspektivu kretanja ega, a 65% perspektivu kretanja vremena. Udešavanje nije imalo utjecaja na zauzimanje perspektiva. Sudionici koji zauzimaju perspektivu kretanja ega imaju značajno viši rezultat na mjerama lokusa kontrole i ovladavanja životom, dok na rezultatima Upitnika vremenskih metafora nisu dobivene razlike.
When we speak or think about time, we most often do it from one of two possible perspectives: ego-moving or time-moving. From ego-moving perspective, time is perceived as static while we perceive ourselves as moving through time. From time-moving perspective, time is perceived as something that moves towards us while we are static. Time perspective that a person uses can be determined by asking an ambiguous time question. It has been shown that people answer an ambiguous question from ego- and time- moving perspectives equally often. Furthermore, it has been shown that it is possible to prime participants to either ego- or time- moving perspective by giving them simple spatial tasks. Besides, it has been shown that there are some trait differences between participants who adopt ego-moving and those who adopt time-moving perspective. The aim of this research was to examine the frequency of adopting ego-moving and time-moving time representations in Croatia and to examine the possibility of priming time perspectives through spatial tasks. The aim of this study was also to examine individual differences between participants who spontaneously adopt ego-moving and those who adopt time-moving perspective on measures of locus of control, mastery and on the Time Metaphors Questionnaire. Participants were randomly assigned to one of two experimental and one control group. Participants in experimental groups were first primed to time perspective and then answered an ambiguous question, while participants in the control group answered ambiguous questions without priming. All participants answered Time Metaphors Questionnaire, Rotter's Internal-External Locus of Control Scale and Pearlin Mastery Scale. Results showed that 35% of participants adopt ego-moving, while 65% adopt time-moving perspective. Priming did not influence on adopting time perspectives. As expected, participants who adopted ego-moving perspective showed more internal locus of control and scored higher on mastery scale, but there were no significant differences on the results of Time Metaphors Questionnaire.
Cuando hablamos o pensamos del tiempo, en la mayoría de los casos lo hacemos desde una de las siguientes dos perspectivas: movimiento de ego o movimiento de tiempo. Si tomamos la perspectiva del movimiento de ego, percibimos el tiempo estático, y a nosotros mismos como movimiento a través del tiempo. Si tomamos la perspectiva del movimiento de tiempo, percibimos a nosotros mismos estáticos, y el tiempo en movimiento hacia nosotros. Respondiendo a las preguntas ambiguas, es posible determinar cuál de las dos perspectivas tomamos espontáneamente, y las investigaciones previas muestran que más o menos la misma cantidad de personas espontáneamente toma tanto una como otra perspectiva. Las investigaciones también muestran que se puede ajustar a los participantes a cierta perspectiva ejerciendo unas tareas espaciales. Además, la selección de perspectivas temporales se relaciona también con algunos rasgos de personalidad. El objetivo de este trabajo fue averiguar la frecuencia con la que se toma la perspectiva del movimiento de ego o del movimiento de tiempo, tanto como verificar la posibilidad de ajustar a través de unas simples tareas espaciales qué perspectiva temporal van a elegir los participantes. El objetivo fue verificar también las diferencias entre los participantes que espontáneamente eligen una de las dos perspectivas en la medida del locus de control, la dominación de problemas en la vida y los resultados del Cuestionario de Metáforas Temporales. Los participantes eran estudiantes, divididos al azar en dos grupos experimentales y uno de control. Los participantes de los grupos experimentales fueron ajustados a una de las dos perspectivas y después respondían a preguntas ambiguas. Los participantes del grupo de control respondían a las preguntas sin ajuste previo. Los participantes de todos los grupos completaron el Cuestionario de Metáforas Temporales, la Escala de Locus de Control de Rotter y la Escala de Dominación de los Problemas en la Vida de Pearlin. Los resultados demostraron que el 35% de los participantes toma la perspectiva del movimiento de ego y 65% la perspectiva del movimiento de tiempo. El ajuste no tuvo ningún impacto en la toma de perspectiva. Los participantes que toman la perspectiva del movimiento de ego tienen un resultado significativamente más alto en la medida del locus de control y la dominación de la vida, mientras que en los resultados del Cuestionario de Metáforas Temporales no se obtuvieron diferencias.
Beskućnici su jedna od najranjivijih i najdepriviranijih skupina hrvatskoga društva, a ono o njima skrbi putem pružanja različitih oblika pomoći i podrške. Jedan od dostupnih oblika pomoći ovoj ...ranjivoj skupini su socijalne usluge kojima se nastoje ublažiti posljedice koje život u beskućništvu donosi, omogućiti podmirenje osnovnih životnih potreba te integraciju u društvo. Dosadašnja istraživanja o kvaliteti socijalnih usluga za beskućnike su malobrojna te ne postoji sustavno praćenje niti vrednovanje postojećih usluga. Najznačajnija socijalna usluga za beskućnike je usluga smještaja koja se primarno odnosi na smještaj u prihvatilištima i prenoćištima. Da bi kvaliteta usluge bila adekvatna, potrebno je istražiti zadovoljstvo kvalitetom pružene usluge od strane onih kojima je ona namijenjena. Stoga smo proveli istraživanje kojemu je cilj bio dobiti uvid u kvalitetu usluga za beskućnike u prihvatilištima i prenoćištima iz perspektive korisnika usluge smještaja. U istraživanju su sudjelovala 24 korisnika prihvatilišta i prenoćišta za beskućnike na području Grada Zagreba, Rijeke i Splita. Podaci su prikupljani metodom polustrukturiranog intervjua, dok se za analizu podataka koristila metoda tematske analize. Rezultati ukazuju na opće zadovoljstvo korisnika uslugom smještaja s nagla- skom na potrebu veće dostupnosti određenih usluga, kao što su osnovne zdravstvene ili psihosocijalne usluge u okviru prihvatilišta i prenoćišta. Korisnici usluge smještaja su ukazali na izostanak kontinuiteta u pružanju usluga unutar prihvatilišta i prenoćišta što se može pripisati projektnim financiranjima koja su svojstvena pružateljima usluga koji su velikim dijelom izloženi takvoj vrsti financiranja. Sudionici istraživanja su različito percipirali osobne mogućnosti izlaska iz statusa beskućnika pri čemu neki smatraju da se neće dugo zadržati u tom statusu, dok drugi ne vide mogućnost izlaska iz takve vrste smještaja s obzirom na nemogućnost rješavanja stambenog pitanja. Rezultati istraživanja su potvrdili i problem začaranog kruga beskućništva. Dobiveni rezultati ukazuju na važnost uključivanja perspektive korisnika s ciljem unapređenja socijalnih usluga za beskućnike, primarno onih koji koriste uslugu smještaja.
The homeless are one of the most vulnerable and deprived groups in the Croatian society, which takes care of them through various forms of help and support. One of the more available forms of help to this vulnerable group are social services that aim at mitigating the consequences of living without a home, at satisfying the most basic needs of life, and at the integration of the homeless into the society. The past studies of quality of social services for the homeless are few and there is no systematic monitoring or evaluation of existing services. The most important social service for the homeless is the service of accommodation, which primarily refers to accommodation in shelters and over-night lodgings. In order to ensure the quality of service, there is a need to study how satisfied its users are with the service. Thus, the authors of this article carried out a study whose aim was to gain insight into the quality of services for the homeless in shelters and overnight lodgings from the perspective of users of these services. 24 users of shelters and over-night lodgings in the area of the City of Zagreb, Rijeka, and Split took part in this study. The data has been gathered by using the method of semi-structured interview, while the method of thematic analysis was used to analyse the data. The results suggest the general satisfaction with the service of accommodation among the homeless, although they point out the need for greater availability of certain services, such as basic health or psycho-social services within the frame of shelters and over-night lodgings. The users of the service of accommodation also pointed out the lack of continuity in providing services within shelters and over-night lodgings, which is due to project financing difficulties. Namely, such services are often financed through projects and are, therefore, largely financially dependent on official approval of such projects. The participants in the study have voiced different opinions on the possibility of exiting the status of being a homeless person, whereby some believe that they will not stay long in that status, while others do not see a possibility of leaving behind shelters and over-night lodgings, due to the impossibility of finding accommodation on their own. The results of the study, therefore, also confirmed the existence of the problem of the vicious circle of homelessness. The results point out the importance of including the perspective of users – primarily of those who use the service of accommodation – in order to improve the social services for the homeless.
Istraživanje seksualnog uznemiravanja i ucjenjivanja u suvremenom srpskom društvu novijeg je datuma. Ranija istraživanja pokazuju da se ono može dogoditi u najrazličitijim situacijama. Međutim, ...sveučilište je rijetko bio kontekst u kojem se taj problem analizirao, usprkos evidentnoj hijerarhiji moći baziranoj na različitim izvorima. Kako su studentice višestruko ranjiva skupina, ovaj se rad fokusira na istraživanje njihove percepcije i (ne)izravnog iskustva seksualnog uznemiravanja i ucjenjivanja, kao i očekivanja od institucionalne reakcije. Analiza se temelji na rezultatima dvije diskusije fokusnih skupina u kojima su sudjelovale 22 studentice sa svih razina studija na Filozofskom fakultetu i Fakultetu sporta i fizičkog vaspitanja Univerziteta u Novom Sadu. Rezultati su istraživanja pokazali senzibiliziranost studentica za problem seksualnog uznemiravanja i ucjenjivanja, uz određenu dozu (auto)cenzure u razgovoru o navedenom problemu, posebice s roditeljima ili drugim odraslim osobama iz primarne sredine. Također, primijećen je kontinuitet (ne)izravne izloženosti studentica seksualnom uznemiravanju i ucjenjivanju u (izvan)akademskom kontekstu. Studentice očekuju da fakultet i sveučilište reagiraju na pojavu seksualnog uznemiravanja i ucjenjivanja, dok istovremeno jedan dio smatra da bi institucionalni odgovor trebalo osigurati izvan fakulteta, pa i akademskog konteksta u cilju dodatne zaštite žrtve. Kao važan dio institucionalnog odgovora ističe se potreba za sustavnom edukacijom o tom problemu, kako studenata, tako i svih sveučilišnih zaposlenika. Istraživanje je potvrdilo kompleksnost i višeslojnost analiziranog problema te može poslužiti kao inspiracija za dodatne analize seksualnog uznemiravanja i ucjenjivanja u akademskom kontekstu.
Cilj ovoga rada je iznijeti mogućnosti tumačenja i razumijevanja kršćanskog pogleda na invaliditet, ponuditi mogućnosti duhovne perspektive vezane uz osobe s invaliditetom i iznijeti teološke ...pretpostavke za poimanje takvog stanja. Rad donosi pogled Isusa Krista, zatim stav Crkve na invaliditet kao pojavu te konačno promišljanja o mogućnostima i načinima prihvaćanja takvog zdravstvenog stanja iz religijskog rakursa, uzimajući pri tomu u obzir širi društveni i medijski kontekst. Namjera je rada otvoriti prostor za kreiranje adekvatnijih načina duhovne utjehe i prihvaćanja invaliditeta kroz razumijevanje tog stanja iz različtih pozicija. Polazeći iz točke suosjećanja i brige za pojedinca, nužno je razmotriti viziju, ideje i temeljne vrijednosti Katoličke Crkve prema ovim pitanjima, kao i medija i društva u cjelini, i to ne samo kako bi se takvim ljudima pružila duhovna potpora, već kako bi i njihova okolina bolje shvaćala teološke aspekete tumačenja života osoba s invaliditetom. U cilju izgradnje kvalitetnijeg života za sve, pri tome stvarajući i kreirajući tolerantnije društvo te adekvatniji socijalni i medijski model, neophodno je približiti se Božjoj perspektivi o invaliditetu i razumijeti kakve nam mogućnosti osobnog razvoja donosi život s osobama s invaliditetom. Ovaj rad stoga upravo donosi pregled literature, dosadašnjih istraživanja, ali i različitih pogleda te mogućnosti promišljanja o ovome problemu.
The aim of this paper is to present the possibilities of interpreting and understanding the Christian view of disability, to offer the possibilities of a spiritual perspective related to persons with disabilities and to present theological assumptions for understanding such a condition. The paper presents the view of Jesus Christ and the Church's attitude to disability as a phenomenon and reflections on the possibilities and ways of accepting such a health condition from a religious perspective, taking into account the broader social and media context. The intention of the paper is to open space for creating more adequate ways for spiritual comfort and acceptance of disability through understanding this condition from different positions. Starting from the point of compassion and care for the individual, it is necessary to consider the vision, ideas and fundamental values of the Catholic Church towards these issues, as well as the media and society as a whole, not only to provide such people with spiritual support and support. the environment better understood the theological aspects of interpreting the lives of people with disabilities. In order to build a better quality of life for all, while creating and creating a more tolerant society and a more adequate social and media model, it is necessary to get closer to God's perspective on disability and understand what opportunities for personal development life with people with disabilities brings. This paper therefore provides an overview of the literature, previous research, but also different views and possibilities of thinking about this problem.
Katolički karizmatski pokret ili Pokret obnove u Duhu Svetomu jedan je od najraširenijih i danas duhovno-pastoralno najaktivnijih pokreta unutar Katoličke Crkve. U posljednjih nekoliko desetljeća, a ...osobito od vremena Drugoga vatikanskog sabora naovamo, ovo je duhovno i pastoralno gibanje doživjelo različite faze vlastitog razvitka i konsolidiranja. Danas su jasno profilirani njegovi temeljni teološko-pastoralni okviri postojanja i djelovanja, kao i uporišna težišta aktivnosti pojedinaca i zajednica koje su vezane za to gibanje. U ovome radu sagledavaju se i razlučuju izazovi, tj. oni aspekti djelovanja ovog pokreta koji osobito u duhovnom i pastoralnom smislu predstavljaju poteškoću. Uz to, sagledavaju se i razlučuju i pozitivne strane te perspektive djelovanja ovog pokreta preko kojih njegovi pripadnici obogaćuju ukupni život i djelovanje Crkve, a osobito djelo evangelizacije.