Supervizija u području socijalne skrbi u RH sustavno se uvodi posljednjih deset godina. Ravnatelji ustanova imaju pri tome veliki značaj i odgovornost. Cilj ovog istraživanja je ispitati njihovu ...percepciju potreba i dobiti od uvođenja supervizije, kao i prepreka tom procesu. Također su ispitani njihovi stavovi prema superviziji. Sudjelovalo je 76 od 91 kontaktiranih ravnatelja centara za socijalnu skrb i voditelja ureda Centra za socijalnu skrb Zagreb. Ravnatelji ističu potrebu za razvojno-integrativnom i timskom supervizijom te smatraju da je supervizija najpotrebnija stručnjacima koji rade s obiteljima. Nedostatak sredstava i educiranih supervizora doživljavaju kao najveće prepreke uvođenja supervizije. Najveću dobit očekuju na području razmjene iskustva, bolje timske suradnje i bolje usluge koja se pruža korisnicima. Iako općenito prevladavaju pozitivni stavovi prema superviziji, oni ravnatelji koji imaju osobno iskustvo sa supervizijom imaju pozitivnije stavove prema superviziji.
Cilj ovog kvalitativnog istraživanja bio je ispitati informiranost, posredna iskustva, nevoljkosti, motivaciju i očekivanja od supervizije socijalnih radnika zaposlenih u domovima za starije i ...nemoćne osobe. Istraživanje je provedeno s 11 socijalnih radnica zaposlenih u domovima za starije i nemoćne koje čine predstavnike svih domova u Gradu Zagrebu koji su u nadležnosti Gradskog ureda za socijalnu zaštiti i osobe s invaliditetom. Nalazi su pokazali da su socijalne radnice, unatoč nedostatku neposrednog iskustva sa supervizijskim konferencijama i radionicama, informirane i prepoznaju svrhu i ciljeve supervizije kao profesionalne pomoći stručnjacima u pomažućim strukama. Kao razloge neposjećivanja supervizijskih radionica i konferencija navode nedostatak financijskih sredstava, nedostupnost informacija, ali ističu i odgovornost nadređenih te osobnu odgovornost. Nadređene smatraju odgovornima za neodržavanje supervizije u domovima za starije i nemoćne osobe. Socijalne radnice iskazale su profesionalne potrebe i razloge za uključivanje u superviziju (npr. smrt korisnika, nesuradnja i optužbe obitelji korisnika, neugodni osjećaji vezani uz posao), ali i razloge zbog kojih ne bi bile spremne uključiti se u superviziju (npr. prisutnost nadređenih, nepovjerenje). Navode da bi uključivanje u superviziju doprinijelo njihovom profesionalnom rastu i razvoju te prevenciji profesionalnog stresa. Također, nalazi su pokazali važnost organizacije supervizije (vrijeme održavanja, mjesto, dobrovoljnost). Pozitivna iskustva u smislu spremnosti na uključivanje u superviziju ukazuju na postojanje prostora za organiziranje supervizije za socijalne radnike zaposlene u domovima za starije i nemoćne osobe.
Temeljna metoda razvojno-integrativne supervizije je profesionalni dijalog koji zahtijeva razvijene komunikacijske vještine kod supervizora i supervizanta. U radu je prikazano kvalitativno ...istraživanje čiji je osnovni cilj stjecanje uvida u iskustva i promišljanja licenciranih supervizora o njihovom viđenju značaja komunikacijskih procesa u superviziji. Odgovarajućim pitanjima željelo se saznati koje vještine i znanja supervizori smatraju neophodnima za kvalitetan supervizijski rad, njihov doživljaj vlastitog komunikacijskog stila u superviziji te s kojim dilemama se suočavaju tijekom supervizije. U istraživanju je sudjelovalo 8 licenciranih supervizora s dugogodišnjom praksom. Podaci su prikupljeni metodom polustrukturiranog intervjua, a u obradi je korištena kvalitativna analiza sadržaja. Intervjuirani supervizori opisali su svoje viđenje značaja komunikacijskih procesa i stilova u superviziji na različite načine definirajući pri tome svoj vlastiti komunikacijski stil. Svaki supervizor u svoj rad unosi dio svog životnog iskustva, sustava vrijednosti i osobnog stila na koje se nadograđuje obrazovanje iz različitih psihoterapijskih pravaca kao i edukacija za supervizora. Integracijom tih elemenata supervizori razvijaju svoj specifičan supervizorski stil.
U radu su prikazani rezultati istraživanja učinka uobičajenih i ranijih prezentacija supervizije te povratne informacije o primjeni dvije novoizrađene prezentacije supervizije. Opći cilj istraživanja ...bio je unapređenje kvalitete informiranja stručnjaka o superviziji psihosocijalnog rada.
Sudionici istraživanja bili su djelatnici sustava socijalne skrbi koji su već imali iskustvo sudjelovanja na prezentacijama supervizije i djelatnici koji do sada nisu sudjelovali u prezentacijama supervizije. Podaci su prikupljani putem fokusnih grupnih diskusija i upitnika.
Rezultati govore o tome kako su sudionici istraživanja doživjeli prijašnje prezentacije supervizija te što vide kao ključne elemente kvalitetne i učinkovite prezentacije supervizije. Povratne informacije o primjeni novih prezentacija ukazuju na prednosti i nedostatke primjene PowerPoint prezentacije i interaktivne radionice kao metode za prezentaciju supervizije. U usporedbi učinkovitosti PowerPoint prezentacije i interaktivne radionice niti jedna metoda nije se pokazala kao primarno bolja. S obzirom na njihove prednosti i nedostatke, izbor prezentacije važno je činiti u skladu s potrebama i interesima zainteresiranih slušatelja te vremenskih okvira koji stoje na raspolaganju.
Supervizija kao oblik podrške profesionalcima koji rade u području odgoja, obrazovanja i pružanja psiho-socio-pedagoške pomoći, jedan je od načina zaštite mentalnog zdravlja, poboljšavanja ...profesionalnih kompetencija i poboljšavanja kvalitete usluga koje se pružaju korisnicima. Supervizija kao takva nedovoljno je poznata i dostupna profesionalcima u Hrvatskoj te će se ovaj rad usmjeriti na prikaz modela, oblika, sadržaja i ishoda supervizije. Otpori i teškoće koje se javljaju u procesu implementacije supervizije nalaze se na organizacijskim, kulturnim i osobnim razinama. Usprkos tomu, postignuti su dobri rezultati u dosadašnjem supervizijskom radu, čemu svjedoče rezultati evaluacije supervizijskih procesa (npr. supervizije u sklopu Studijskog centra socijalnog rada, Udruge Igra i dr.), u definiranju supervizijskih standarda (kroz Hrvatsko društvo za superviziju) i edukaciji supervizora prema europskim standardima.
Cilj ovog istraživanja bio je provjeriti podudarnost teorijskih shvaćanja o činiteljima koji utječu na uspostavljanje, razvoj i održavanje supervizijskog odnosa s vlastitim iskustvom i iskustvima ...kolega iz supervizije psihosocijalnog rada. Pregled teorijskih saznanja o prirodi supervizijskog odnosa, o njegovom razvoju i održavanju, kao i mogućim problemima i zaprekama, potkrijepljen iskustvima iz supervizijske prakse, može biti koristan materijal početnicima u superviziji psihosocijalnog rada, kao i onima koji još uvijek nisu dosegnuli željeni stupanj samopouzdanja i povjerenja u vlastite supervizijske sposobnosti.
U istraživanju je korišten kvalitativni pristup, a kao metode prikupljanja podataka korištene su nenametljive istraživačke metode, konkretno analiza sekundarnih podatka, fokusna grupa i intervju. Izvori su dijelom osobno iskustvo i prikazani su kroz analize izvješća sa supervizijskih susreta i bilješki s metasupervizijskih susreta, a dijelom su iskustvo supervizora istog teorijskog ishodišta i približnog stupnja razvoja, prikazani kroz analizu eseja, diskusije u fokusnoj grupi i intervjua, svi povezani s praksom supervizije psihosocijalnog rada.
U radu Školski pedagog i supervizijsko usavršavanje nastavnika prikazuju se rezultati teorijske analize i empirijskog istraţivanja fenomena supervizijskog usavršavanja nastavnika.
U teorijskom se ...dijelu polazi od konstatacije da je za suvremenu školu vaţno kontinuirano i kvalitetno stručno usavršavanje nastavnika. Prikazani su različite modeli učenja i poučavanja i njihova obiljeţja (transmisijski, transakcijski, transformacijski). Ključni fenomen rada je supervizija kao jedna od najefikasnijih metoda stručnog usavršavanja nastavnika. Prikazuje se pojam, razvoj, cilj, sudionici, vrste i značaj supervizije općenito i supervizije u školi. Dominantni dio rada odnosi se na ulogu školskog pedagoga u supervizijskom usavršavanju nastavnika. Definira se pojam pedagoške supervizije i analizira kontekst pedagoške supervizije s aspekta školskog i razrednog ozračja, subjektivnih teorija nastavnika i specifičnosti učenja nastavnika kao odraslih učenika. Analizirana je uloga pedagoga u cikličkom procesu pedagoške supervizije: planiranju i pripremanju, praćenju, refleksiji i transformaciji nastavnog rada. Temeljem teorijskog i empirijskog istraţivanja dan je model supervizijskog usavršavanja nastavnika.
U empirijskom dijelu ispitani su stavovi nastavnika i školskih pedagoga srednjih škola Republike Hrvatske o supervizijskom usavršavanju nastavnika. Istraţivanjem je obuhvaćeno 822 nastavnika iz 43 srednje škole i 73 pedagoga. Stavovi nastavnika i pedagoga istraţeni su u odnosu na varijable: spol, radni staţ, zvanje, vrstu škole, napredovanje u zvanju i nastavni predmet. Iz prikupljenih i obraĎenih podataka te provedene analize izvedeni su zaključci.
U istraţivanju stavova nastavnika i školskih pedagoga o superviziji kao inovaciji ispitane su dimenzije supervizije kao komunikacijskog procesa, nova uloga nastavnika u superviziji te vaţnost supervizije u kontekstu škole. Temeljem dobivenih rezultata zaključeno je da nastavnici i pedagozi smatraju vaţnim supervizijski pristup nastavi jer doprinosi kvaliteti nastave i od njega imaju koristi. Preduvjet kvalitetne supervizije nastave je redovita suradnja nastavnika i pedagoga te njihova komunikacija temeljena na povjerenju i poštovanju. Supervizijskim pristupom nastavi, čiji je temeljni cilj razvoj nastavnika refleksivnog praktičara, pedagog pomaţe nastavnicima u njihovu osposobljavanju za tu novu ulogu. Jedino kompletna supervizija moţe ostvariti cilj i time doprinijeti razvoju nastavnika kao pojedinca i škole kao sustava. Velika je vjerojatnost da takvu superviziju nastavnici neće doţivljavati kao kontrolu svoga rada. Supervizija nastave moţe biti jedna od najučinkovitijih metoda stručnog usavršavanja nastavnika ako potiče učenje i razvoj nastavnika i pedagoga te ako pedagog pomaţe nastavnicima u osmišljavanju nastave. Nastavnici neće prihvatiti superviziju dok god je ona povezana sa strahom ili je doţivljavaju kao kontrolu svoga rada.
U istraţivanju stavova nastavnika i školskih pedagoga o aktivnostima planiranja i pripremanja posjeta nastavi ispitane su dimenzije subjekata planiranja i pripremanja nastave, postavljanja cilja praćenja nastave te vremenska organizacija praćenja nastave. Navedeni parametri ispitani su s aspekta stvarne situacije (postojeće stanje) i idealne situacije (poţeljno stanje). Ustanovljeno je da većina nastavnika i pedagoga smatra kako u planiranju i pripremanju nastave: pedagog ponekad suraĎuje s nastavnicima i tako treba biti; pedagog pomaţe nastavnicima onda kad mu se nastavnici obrate i tako treba biti; učenici su rijetko uključeni, a trebaju biti često uključeni; cilj posjeta nastavi postavljaju zajedno pedagog i nastavnik i tako treba biti; pedagog uvijek upozna nastavnike s ciljem prije posjeta nastavi i tako treba biti; pedagog nikad ne posjećuje nastavu nenajavljeno, a na to ima pravo ukoliko ima ozbiljan razlog; u našoj pedagoškoj praksi raspored posjeta nastavi odreĎuju zajedno nastavnik i pedagog i tako treba biti.
U istraţivanju stavova nastavnika i školskih pedagoga o tijeku nastavnog procesa ispitane su dimenzije sadrţaja praćenja nastave i kvalitete profesionalnih interakcija. Navedeni parametri ispitani su s aspekta stvarne i idealne situacije. UtvrĎeno je da većina nastavnika i pedagoga navodi (stvarno i idealno stanje) da: pedagog u nastavi najčešće prati odnos učenik – nastavnik i aktivnost učenika i njihov doprinos nastavi; posjet pedagoga nastavnom satu povoljno utječe na nastavni rad; pedagog se gotovo nikad ne upliće u nastavu bez prethodnog dogovora s nastavnikom. Ustanovljeno je, takoĎer, da pedagozi najčešće sami izraĎuju instrumente za praćenje nastave, a smatraju da ih trebaju izraĎivati koordiniranim radom na stručnim vijećima. Temeljem dobivenih rezultata zaključeno je da nastavnici i pedagozi pridaju vaţnost svim aspektima praćenja nastave.
U istraţivanju stavova nastavnika i školskih pedagoga o refleksiji nastavnog procesa ispitane su dimenzije pripreme razgovora nakon odrţane nastave, sadrţaja refleksije nastave, kvalitete komunikacije nastavnika i pedagoga, te vremenske dimenzije. Većina nastavnika i pedagoga navodi (stvarno i idealno stanje) da: uvijek sreĎuje bilješke i dojmove neposredno nakon posjeta nastavi; najčešći je predmet refleksije nastave metodički aspekt; nakon posjeta pedagoga nastavi slijedi razgovor u kojem su sudionici ravnopravni partneri; o posjećenoj nastavi nastavnik i pedagog najčešće razgovaraju neposredno po odrţanom nastavnom satu; termin razgovora odreĎuju nastavnik i pedagog zajedno. Ustanovljeno je, takoĎer, da se nastavnici po potrebi pripremaju za razgovor s pedagogom nakon posjeta nastavi, a pedagozi uvijek za razgovor s nastavnikom. Temeljem dobivenih rezultata zaključeno je da nastavnici i pedagozi pridaju vaţnost svim aspektima nastave kao predmetu refleksije.
U istraţivanju stavova nastavnika i školskih pedagoga o transformacijskoj ulozi supervizije ispitane su dimenzije supervizijskog učenja i inoviranja rada, supervizijskog učenja i povećanja kompetencija nastavnika, zastupljenosti supervizijskog učenja u našoj praksi te kvalitetnog supervizijskog učenja. Ustanovljeno je da većina nastavnika i pedagoga smatra: razgovarajući s pedagogom o odrţanoj nastavi mogu se sagledati nove mogućnosti djelovanja; supervizijsko učenje dovodi do promjena u radu nastavnika; školski pedagog nudi kritički uvid i omogućuje viĎenje nastavne situacije iz druge perspektive; supervizijsko učenje doprinosi porastu osobnih i profesionalnih potencijala nastavnika; supervizijsko usavršavanje nastavnika dovodi do promjene nastavne prakse i podizanja kvalitete rada; suvremena škola sve više traţi nastavnika istraţivača; supervizijsko usavršavanje nastavnika dovoljno je prisutno u našoj pedagoškoj praksi; kvalitetno supervizijsko učenje obuhvaća inoviranje nastave; utvrĎivanje učinkovitosti supervizije moţe se provoditi individualnim i grupnim razgovorima.
Rezultati ovog istraţivanja ukazuju na pozitivne stavove nastavnika i pedagoga prema supervizijskom pristupu pedagoga nastavi. Smatraju da takav pristup temeljen na iskustvenom učenju, kojemu je osnovna metoda refleksija praktičnog iskustva s ciljem njezina mijenjanja i podizanja kvalitete rada, doprinosi porastu kompetencija nastavnika, inoviranju nastave i podizanju kvalitete rada škole.
The paper „The school educationist and professional teacher development through supervision” shows the results of a theoretical analysis and empirical research of the professional teacher development through supervision phenomenon.
The theoretical part opens from the claim that continuous and quality professional teacher development is of importance for a modern school. Various studying and teaching models have been presented, along with their features (transmission, transaction, transformation). The key phenomenon dealt with in the paper is supervision as one of the most efficient methods of professional teacher development. The term, development, goal, participants, types and importance of supervision in general and supervision in school have been presented. The paper predominately deals with the role of the school educationist in teacher development through supervision. The term of pedagogical supervision has been defined and it has undergone analysis in the context of pedagogical supervision from the aspect of the school and class environment, subjective teacher theories and the peculiarities of teaching teachers as adult students. The role of the educationist in the cyclic process of pedagogical supervision has been analyzed: from planning and preparing, through supervising, to reflection and transformation of teaching. Based on the theoretical and empirical research, a model of professional teacher development through supervision has been given.
In the empirical part of the research, the attitudes of teachers and school educationists of high schools in the Republic of Croatia to professional teacher development through supervision have been examined. A total of 822 teachers from 43 high schools and 73 educationists have been encompassed with the research. The attitudes of teachers and educationists have been examined in relation to these variables: sex, work experience, occupation, school type, occupational advancement and subject of teaching. Conclusions have been made based on the accumulated and processed data and the analysis conducted.
In the research of teacher and school educationist attitudes to supervision as innovation, dimensions of supervision as a communication process, new role of teachers in supervision and the importance of supervision in school context have been examined. Based on the results obtained, it has been concluded that teachers and educationists give more importance to a supervisional approach to teaching, because it contributes to the quality of teaching and they benefit from it. The prerequisite for quality supervision of teaching is regular cooperation of teacher and educationist, as well as their communication based on trust and respect. Wi
Početkom 21. stoljeća supervizija je u Hrvatskoj postajala sve prisutnija u području psihosocijalnog rada, pa su jačale inicijative za njezinim formalnim uvođenjem u sustav odgoja i obrazovanja, ...prije svega s ciljem pružanja kvalitetne potpore učiteljima i nastavnicima. Na temelju suradnje sa stručnjacima u obrazovanju i superviziji, Agencija za odgoj i obrazovanje izrađuje prijedlog projekta »Jačanje kapaciteta za integrativnu superviziju u Agenciji za odgoj i obrazovanje« u okviru programa pretpristupne pomoći Phare. Osnovni cilj projekta, u trajanju od 24 mjeseca (2007.–2009.), bio je osposobiti grupu od 15 viših savjetnika AZOO-a za integrativnu superviziju te im pomoći u osmišljavanju načina uvođenja integrativne supervizije u sustav odgoja i obrazovanja. Jedna od temeljnih aktivnosti Agencije za odgoj i obrazovanje jest stručno usavršavanje odgojno-obrazovnih radnika od predškolske do srednjoškolske razine. Za razliku od uobičajenog stručnog usavršavanja, integrativna supervizija povezuje različite oblike učenja na nov način tako da od slušatelja i primatelja informacija korisnici postaju aktivni sudionici te se integrativna supervizija uvodi kao metoda osobnog i profesionalnog razvoja.