E-viri
Recenzirano
Odprti dostop
-
Stolac, Diana
FLUMINENSIA, 07/2019, Letnik: 31, Številka: 1Journal Article, Paper
Jezične se značajke mijenjaju tijekom vremena, neke manje, a neke više, neke sporije, a neke brže. Stoga je nužno promotriti sintaktičke raznolikosti u dijakroniji i sinkroniji. Premda je svaki pravni dokument dio jezične statičnosti pa ga vidimo kao jedan sinkronijski režanj, cjeloviti pristup nizu dokumenata u vremenu (odnosno takvome nizu sinkronijskih režnjeva) omogućava utvrđivanje dinamičnosti jezičnih pojava, a koji se može interpretirati s dijakronijskoga motrišta. Analiza je napravljena na primjeru pravnih tekstova od srednjega vijeka (počevši od Vinodolskoga zakona iz 1288. godine) i ranoga novovjekovlja (sa statutima i urbarima) preko 19. stoljeća (s postavljanjem suvremenih zakonskih modela) do naših dana. Izdvajaju se sljedeće tri pojave: sastav predikata, mjesto atributa u imenskim skupinama i čestotnost pojedinih rečeničnih tipova. Rezultati pokazuju da su u predikatima ranije prevladavali imperativ, prezent i kondicional, dok su danas uobičajeni prezent i futur, da postpozicija atributa, iako je u starijim tekstovima češća, nije pravilo, te da su najčešće pogodbene i subjektne rečenice, što danas također nije slučaj. Linguistic traits change over time – some to a greater, and others to a lesser extent. Some are slower to change, others are quicker. Therefore, it is necessary to view syntactic diversity from both the diachronic and the synchronic perspective. Although every legal document is a part of linguistic staticity and we see it as a synchronic segment, an integrated approach to a series of documents in time (that is to a series of such synchronic segments) enables us to determine the dynamics of linguistic phenomena and to interpret them from the diachronic perspective. Our analysis has been conducted on the basis of a large corpus of legal texts beginning from the medieval (starting from the Vinodolski zakon from 1288) and early modern period (including numerous statutes and urbaria), over the 19th century (when the contemporary legal models were established) to our times. We focus on the following three phenomena: the composition of the predicate, the position of the adjective in a noun phrase and the frequency of various types of clauses. The results reveal that the dominant forms in predicates used to be the imperative, the present tense and the conditional, while nowadays the present tense and future are common, that the postposition of the adjective, although more frequent in older texts, is not a rule, and that the most frequent types of clauses are conditional and subject clauses, which is not the case nowadays.
Avtor
![loading ... loading ...](themes/default/img/ajax-loading.gif)
Vnos na polico
Trajna povezava
- URL:
Faktor vpliva
Dostop do baze podatkov JCR je dovoljen samo uporabnikom iz Slovenije. Vaš trenutni IP-naslov ni na seznamu dovoljenih za dostop, zato je potrebna avtentikacija z ustreznim računom AAI.
Leto | Faktor vpliva | Izdaja | Kategorija | Razvrstitev | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
JCR | SNIP | JCR | SNIP | JCR | SNIP | JCR | SNIP |
Baze podatkov, v katerih je revija indeksirana
Ime baze podatkov | Področje | Leto |
---|
Povezave do osebnih bibliografij avtorjev | Povezave do podatkov o raziskovalcih v sistemu SICRIS |
---|
Vir: Osebne bibliografije
in: SICRIS
To gradivo vam je dostopno v celotnem besedilu. Če kljub temu želite naročiti gradivo, kliknite gumb Nadaljuj.