In this paper, the author presents the results of a survey conducted electronically from the beginning of March to the end of May 2021 among students of nine high schools in Varaždin on their ...knowledge and attitudes about fascism and anti-fascism. The survey consisted of 20 questions, and the answers were given by 356 students. This paper does not bring critiques or suggestions of the history curriculum for high schools, but presents some of its results. Special attention was paid to the events marking the 80th anniversary of the persecution of Jews in Varaždin (1941-2021), which were held during July 2021.
Prior to the agricultural reform, the free and royal town of Varaždin owned 1.228 jutros of arable land. The agricultural reform divided 1.038 jutros, the army claimed 100 jutros for its needs, ...whereas only 90 jutros were left under the ownership of the Town. Previous to the agricultural reform, in the war year of 1917, money received from the lease of the land made up more than 5 percent of the town income. However, having entered the new state union and due to the introduction of the agricultural reform as well as new and higher taxes in 1923, the land lease revenue made up barely 0,2 percent of the town budget. A buyer could enter expropriated land of the Town of Varaždin into the land register only when reimbursement had been payed off, and he also had to build a house there within the next three years. Farmers obtained the land on a temporary one-year lease. Having taken everything into consideration, the agricultural reform failed to increase prosperity, on the contrary, it brought along direct financial losses for the Town of Varaždin. Namely, in March 1939, during a Municipal Council sitting members commented that the Town of Varaždin ceased to be the administration centre of the northern Croatia due to the loss of financial directive and county jurisdiction, whereas it also lost significant financial income due to the seizure of large amounts of land for the agricultural reform. For the purpose of illustration, it would be interesting to see where the properties owned by the Town of Varaždin were located; however, due to the large number of cadastral parcels, its drawing is beyond the scope of this paper.
Regarding the seniorate possession of the Stari grad, Rudolf II Habsburg gave it to count Toma Erdödy and his heirs who managed the property up to the first half of the 20th century. As opposed to the property belonging to the Town of Varaždin, in this case, the number of cadastral parcels is smaller and therefore it was be possible to make an illustration depicting the surface it occupied in the area of the Town of Varaždin. The seniorate possession belonging to the counts of Erdödy was smaller than the then Town of Varaždin and consisted of 1.091 jutros of land. After the agrarian reform had been conducted, 825 cadastral jutros remained. Moreover, the process caused conflicts within the Erdödy family and short time after they vanished from Varaždin.
U ovome radu autor piše o dva spomenika na varaždinskom Franjevačkom trgu. Prvi je bio austrougarski Ratni spomenik Artura Kadeŕaveka postavljen 1915. koji je 1931. zamijenio Grgur Ninski Ivana ...Meštrovića. U prilogu su i prijepisi dva govora: prvi varaždinskog župana Stjepana pl. Beloševića na otkrivanju Ratnog spomenika, a drugi zagrebačkog nadbiskupa Antuna Bauera pri otkriću Grgura Ninskog. Oba govora prikazuju duh vremena kada su spomenici postavljeni.
U ovome radu autor po prvi put objavljuje podatke o identitetu interniranih Srijemaca u Varaždinu tijekom ratne 1915. i 1916. koji su liječeni u gradskoj bolnici ili nemoćnici odnosno koji su umrli i ...bili pokopani na gradskom groblju. Pod pojmom internirani Srijemci podrazumijeva se na silu internirano civilno stanovništvo donjeg Srijema u unutrašnjost Austro-Ugarske Monarhije, najvećim djelom Srba, dok slučajevi u Varaždinu pokazuju da se u manjem broju radilo i o Romima. Prikazani su i analizirani osobni podaci za 131 liječenu i 58 pokopanih osoba. Arhivski izvori potvrdili su da se o njima vodila liječnička skrb. O ukupnom broju interniranih Srijemaca tijekom Prvog svjetskog rata na području grada Varaždina i Varaždinske županije može se samo nagađati.
U hrvatskoj historiografiji malo se pisalo o progonu Slovenaca i prisilnom preseljenju na područje Nezavisne Države Hrvatske (NDH) tijekom II. svjetskog rata. Tek na nekoliko mjesta spominje se ...situacija u Varaždinu. U ovome radu po prvi puta je prikazan identitet 167 osoba koji su od 13. studenoga 1941. do 13. lipnja 1942. primili zavičajnost Grada Varaždina kao jamstvo sigurnosti. Radilo se o pojedincima i cijelim obiteljima, a u prilogu članka je tablica s podacima. Analiza podataka je pokazala da je većina Slovenaca kojima je dana zavičajnost Grada Varaždina živjela prije početka II. svjetskog rata na području grada ili njegove najbliže okolice i bili su zaposleni u javnim ili privatnim službama. U tablici je za svaku osobu, gdje je to bilo moguće odrediti, navedeno od kada točno boravi u Varaždinu. Za manji broj osoba je utvrðeno da su protjerani civili iz Slovenije kojima je dana zavičajnost Grada Varaždina.
U ovom radu se po prvi puta objavljuje popis stradalih vojnika – žrtava Velikog
rata pokopanih na varaždinskom groblju, a rođenih na području današnje
Hrvatske, Austrije, Slovenije, Bosne i ...Hercegovine i Srbije. Upravo je stota godišnjica
završetka Prvog svjetskog rata poslužila kao prigoda da se oda počast
žrtvama toga rata, a doprinos historiografiji je u prijepisu i obradi osobnih podataka
žrtava. Prema tim podacima, najviše je vojnika stradalo/ pokopano zadnje
godine rata, a najviše su umirali od tuberkuloze i upale pluća. Osim par
izuzetaka, gotovo svi su umrli u Varaždinu u Pričuvnoj bolnici u Optujskoj ulici.
Prema godinama starosti, najveći broj vojnika umro je u desetljeću između 20
i 29 godina starosti, ipak najmlađe žrtve su dva 17-godišnja zarobljena srpska
vojnika. U ukupnom broju stradalih vojnika 83 posto rođeno je na tlu današnje
Republike Hrvatske.
In der vorliegenden Arbeit wird zum ersten Mal die Liste der verstorbenen Soldaten – der Opfer des Großen Krieges, die auf dem Varaždiner Friedhof begraben und im Gebiet des heutigen Kroatien, ...Österreich, Slowenien, Bosnien und Herzegowina und Serbien geboren sind, veröffentlicht. Gerade das hundertjährige Jubiläum vom Ende des Ersten Weltkrieges diente als Anlass, um den Opfern dieses Krieges die Ehre zu erweisen, währenddessen der Beitrag zur Historiographie in der Abschrift und Bearbeitung der persönlichen Angaben der Opfer liegt. Laut diesen Angaben sind die meisten Soldaten in den letzten Kriegsjahren gestorben/begraben worden, wobei sie am häufigsten an Tuberkulose und Lungenentzündung starben. Außer ein paar Ausnahmen sind fast alle in Varaždin im Ersatzkrankenhaus in Optujska Straße gestorben. Nach dem Alter ist die Großzahl der Soldaten im Jahrzehnt zwischen 20 und 29 Jahren gestorben, aber die jüngsten Opfer waren zwei gefangene 17-jährige Soldaten aus Serbien. Von der Gesamtzahl der verstorbenen Soldaten sind 83 Prozent im Gebiet der heutigen Republik Kroatien geboren.
In this scientific paper the authors analyse the impact of the Spanish flu on the number of deaths in Varaždin from 1918 to 1920 as well as other causes of death in the period concerned. The research ...is based on the following registries of deaths: Občeniti grobovi (28. VI. 1917.-31. III. 1919.) Eng. General graves (28/VI/1917-31/III/1919), Knjiga mrtvaca općeniti grobovi III (1879) 1903 – 1918 Eng. Book of the dead – general graves III (1879) 1903 – 1918 and Knjiga mrtvacah obiteljskih grobnica (1902-1919) Eng. Book of the dead – family tombs (1902-1919) which are kept in the State Archives in Varaždin. The research also included the Grobni očevidnik (1919-1939.) Eng. Cemetery records (1919-1939), kept in the municipal company Parkovi d.d. The books comprise information on all deceased people buried in the Varaždin cemetery in the aforementioned three-year period. Beside their identity, profession, age, place of birth, marital status, and time of burial, the cause of death was also recorded. The analysis included the three-year period – from the beginning of 1918 until the end of 1920, i.e. the period when the Spanish flu appeared and disappeared from Varaždin. In order to investigate all causes of deaths in the period concerned, the authors processed 1,435 separate entries. The research results showed that 121 people died from flu in Varaždin (mostly in 1918 – 114 people, while the number of the dead reached the peak in October). In the years that followed the number of the people who died from flu decreased and the infection vanished – four people died in 1919 and three in 1920.
U ovome radu autori istražuju u kojoj je mjeri španjolska gripa utjecala na broj smrtnih slučajeva u Varaždinu od 1918. do 1920. te koji su bili ostali uzroci smrti u promatranom razdoblju. Za ...istraživanje su proučene matične knjige umrlih: Občeniti grobovi (28. VI. 1917.- 31. III. 1919.), Knjiga mrtvaca općeniti grobovi III (1879) 1903 – 1918 te Knjiga mrtvacah obiteljskih grobnica (1902-1919) koje se čuvaju u Državnom arhivu u Varaždinu. Uz ove proučen je i Grobni očevidnik (1919-1939.) koji se čuva u gradskoj komunalnoj tvrtki Parkovi d. d. U tim knjigama upisane su sve preminule osobe koje su pokopane na varaždinskom groblju u navedenom trogodišnjem razdoblju. Uz njihov identitet, zanimanje, dob, mjesto rođenja, bračno stanje i vrijeme pokopa, naveden je i uzrok smrti. Proučene su tri godine – od početka 1918. do kraja 1920. godine, vrijeme kada se španjolska gripa pojavila i nestala iz Varaždina. Za proučavanje svih uzroka smrti u navedenom razdoblju autori su obradili 1.435 pojedinačnih upisa. Rezultati istraživanja pokazali su da je u Varaždinu od gripe umrla 121 osoba (najviše 1918. – 114 osoba, a mjesec u kojem se najviše umiralo bio je listopad). U sljedećim godinama broj umrlih od španjolske gripe je opao i zaraza je nestala - 1919. umrle su četiri osobe, a 1920. tri osobe.